Справа № 346/2218/19
Провадження № 2/346/1421/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого-судді П"ятковського В.І.,

за участю секретаря Іванишин Х.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Печеніжинської селищної ради об"єднаної територіальної громади Коломийського району, про визнання права власності на житиловий будинок, господарські будівлі та споруди,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння в АДРЕСА_1 щі АДРЕСА_2 належало на праві спільної часткової власності їй та її батькові, ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер, залишивши заповіт, посвідчений 18 липня 2011 року секретарем Печеніжинської селищної ради за № 269, згідно якого все своє майно заповів їй.

Прийнявши спадщину після смерті батька, звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено в зв"язку з проведеною добудовою до будинку та побудовою літньої кухні без виготовлення дозвільної документації.

Зазначає, що будівництво здійснено на земельній ділянці, відповідно до її цільового призначення, а самочинне будівництво відповідає архітектурним, будівельним, санітарним та екологічним нормам і правилам.

Просить суд, в зв`язку з наведеним визнати за нею право власності на зазначений об"єкт нерухомості.

Позивачка в судове засідання не з"вилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову, справу просить розглянути у його відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що будинковолодіння в АДРЕСА_3 -щі АДРЕСА_2 належало на праві спільної часткової власності батькові позивачки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 16 квітня 1963 року нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори, зареєстрований за № 2585. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ за № 869.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки, ОСОБА_4 і після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, посвідченим на користь ОСОБА_5 , на 1/2 частину будинковлодіння.

Позивачка прийняла спадщину після смерті матері, про що їй 14 червня 2002 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 1184 та право власності за нею зареєстровано в Коломийському МБТІ (а.с.13).

Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ за № 63197 від 18 грудня 2018 року спірне будинковолодіння зареєстровано на праві спільної часткової власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, про що в Книзі реєстрації смертей 18 листопада 2011 року складено відповідний актовий запис за № 74, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, посвідченим 18 липня 2011 року секретарем Печеніжинської селищної ради, зареєтрованим в реєстрі за № 269, згідно якого все своє майно заповів позивачці.

Позивачка прийняла спадщину після смерті батька, проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується довідкою Печеніжинської селищної ради ОТГ № 649 від 25 березня 2019 року (а.с.10).

З метою оформлення спадщини, позивачка звернулась до нотаріуса з відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено в зв"язку проведеною реконструкцією житлового будинку та побудової літньої кухні без виготовлення дозвільної документації.

Із дослідженого вбачається, що батьком позивачки за її згодою було проведено демонтаж печей житлового будинку, внаслідок чого змінилась загальна його площа з 52,8 кв.м. на 55,5 кв.м. та житлова - з 24.2 кв.м. на 23,1 кв.м., здійснено добудову до житлового будинку позначену літерою "А1! площею 6,4 кв.м., знесено сараї позначені літерами "Б", "В" та "Д", знесено помийну яму позначену літерою "Г" та збудовано літню кухню позначену літерою "Ж" і сараї позначені літерами "К", "Л".

У відповідності до ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Земельна ділянка, на якій розташований спірний об"єкт нерухомості, використана відповідно до її цільового призначення, яка передана в користування для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

У відповідності до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 12. Постанови від 30 березня 2012 року N 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»роз`яснив, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). При цьому вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж на відповідність вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, встановлено, що технічний стан будівельних та огороджувальних конструкцій будівлі задовільний, без наявних ушкодженб, відповідає вимгам надійності та безпечної їх експлуатації, не загрожує життю і здоров`ю людей; будівльно-монтажні роботи виконані з дотриманням вимог державних стандартів, будівельних норм і правил; будівля забезпечена інженерними мережами та комунікаціями та придатна для експлуатації її за цільовим призначенням та рекомендується для визнання на неї права власності (а.с.22-31).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 05 березня 2019 року ринкова вартість житлового будинку загальною площею 61,9 кв.м. в с-щі. АДРЕСА_2 по АДРЕСА_2 становить 200403,00 грн. (а.с. 33-51).

Виходячи з того, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, відповідач не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачкою, яка у свою чергу, не в змозі оформити спадщину через те, що проведено реконструкцію будинку та здійнесно до нього добудову без дозвільних документів, а самочинне будівництво здійснено на земельній ділянці, відповідно до її цільового призначення, відповідає архітектурним, будівельним, санітарним та екологічним нормам і правилам, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_6 право власності на будинковолодіння шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст.15, 16, 328, 392, 376, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. ч. 2 247, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_2 - право власності на житловий будинок позначений в технічному паспорті, виданому Коломийським МБТІ 04 січня 2019 року під літерою "А" загальною площею 55,5 кв.м., житловою площею 23,1 кв.м., прибудову до будинку позначену літерою "А1" площею 6,4 кв.м., господарські будівлі і споруди : літню кухню позначену літерою "Ж", сараї позначені літерами "К", "Л", навіс позначений літерою "З", вбиральню позначену літерою "Е", криницю, огорожу та відмостку "І", що знаходяться за адресою : АДРЕСА_2 ..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 червня 2019 року.

Суддя П`ятковський В. І.