ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3110/19 Справа № 173/1513/18 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2018 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2018 року позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.09.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 29 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 30.04.2018 року утворилася заборгованість у сумі 28 268,48 грн, яка складається з: 2 310,55 грн - тіло кредиту, 24 073,72 грн - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 300 грн - заборгованості за пенею та комісією; 250 грн - штраф (фіксована частина); 1 334,21 грн - штраф (процентна складова).

На підставі вищезазначеного, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.09.2008 року у розмірі 28 268,48 грн.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" 28 268 грн 48 коп., - заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.09.2008 року, яка складається з наступного: 2 310,55 грн - заборгованість за кредитом, 24 073,72 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 300,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, 250 грн - штраф фіксована частина, 1 334,21 грн - штраф процентна складова.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду від 09.11.2018 року скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції необґрунтовано задовольнив позовні вимоги за відсутності належних та допустимих доказів , що анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанк є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці умови малав на увазі відповідач, належного розрахунку заборгованості, залишивши поза увагою збільшення відсоткової ставки без погодження з відповідачем та допустивши одночасне стягнення пені і штрафу, що є подвійною цивільно-правовою відповідальністю.

Позивач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повному обсязі відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами договору № б/н від 05.09.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 29 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на станом 30.04.2018 року утворилася заборгованість, за розрахунком позивача, у сумі 28 268,48 грн, яка складається з: 2 310,55 грн - тіло кредиту, 24 073,72 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 300 грн - заборгованість за пенею та комісією; 250 грн - штраф (фіксована частина); 1 334,21 грн - штраф (процентна складова).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (абзац перший частини першої статті 207 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (абзац перший частини другої статті 207 ЦК України).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Звертаючись до суду з позовом банк зазначив, що на підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», яка підписана сторонами, й умов та правил надання банківських послуг, які погоджені з відповідачем, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір у розмірі 29 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, яку (картку) відповідач отримала та використала кредитні кошти у власних цілях.

На підтвердження заявлених позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» надано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», яка підписана сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором; витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; витяг з умов та правил надання банківських послуг.

Колегія суддів вважає безпідставним нарахування позивачем відповідачу заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафних санкцій у відповідності з п.2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг з огляду на наступне.

Згідно із ч. ч. 1-2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У даній же справі, Умови та правила надання банківських послуг, якими передбачені проценти за користування кредитом та встановлена відповідальність Позичальника у разі невиконання/неналежного виконання своїх зобов`язань, не містять підпису відповідача. При цьому, позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розуміла відповідач, підписуючи Договір, а також те, що Умови містили такі штрафні санкції в момент підписання Договору Позичальником, або в подальшому такі Умови не змінювались.

При цьому, у самій Анкеті-заяві від 05.09.2008 року про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг домовленості сторін щодо процентів та штрафних санкцій немає.

У зв`язку із цим, такі Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами Договору від 05.09.2008 року.

Зокрема до таких висновків прийшов й Верховний Суд України у своїй постанові від 11 березня 2015 року по справі № 6-16цс15.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року №6-2320цс16, відповідно до якого суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов`язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст.ст.76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості за пенею та комісією, штрафів підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Разом з цим, відповідач не заперечувала той факт, що отримала від позивача кредитну картку з відповідним кредитним лімітом та проводила з її застосуванням певні операції. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Проте, у порушення умов договору та чинного законодавства, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала та не повернула використані нею кредитні кошти, а доказів іншого суду не надано.

Доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2 310,55 грн, яка складається з основної заборгованості за кредитом (тіло кредиту) підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача судових витрат підлягає зміні, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 143,96 грн.

На підставі положень ст.141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2427,07 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2018 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 28 268 грн 48 коп., - заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.09.2008 року, яка складається з наступного: 24 073,72 грн - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 300,00 грн - заборгованості за пенею та комісією, 250 грн - штрафу фіксована частина, 1 334,21 грн - штрафу процентна складова та відмовити у задоволенні цих позовних вимог.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2018 року змінити в частині стягнення судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 143,96 грн.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.09.2008 року, яка складається з наступного: 2 310,55 грн - заборгованість за кредитом, залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2 427,07 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова