Справа № 397/346/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2019 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Мирошниченка Д.В.,

за участю: секретаря судового засідання Петренко Л.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 .,

відповідача ОСОБА_3 Ю.В.,

представника відповідача Черкаса Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом (з уточненнями) в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред?явлення позову до суду та до закінчення донькою навчання, а також стягнути понесені нею судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 1999 року. У 2006 році шлюб між ними розірвано за рішенням суду. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_5 , яка на даний час є повнолітньою та навчається у Державному закладі «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» на денній формі навчання на бюджетній основі. Донька не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач працює та одержує заробітну плату у зв`язку з чим має змогу утримувати їх спільну дитину. Однак, відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає. Вона не взмозі самостійно утримувати доньку, у зв`язку з тим, що останній необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, придбання домашньої техніки, комп`ютера. Вона працює, але свою заробітну плату вимушена витрачати не тільки на утримання доньки, її лікування, а й на себе, сім`ю, оплату комунальних платежів, своє лікування, лікування чоловіка, який є інвалідом 3 групи безтерміново і в якого мінімальна заробітна плата, якої недостатньо навіть на його лікування. З початку навчання доньки, з серпня 2018 року вона неодноразово перераховувала кошти доньці на її потреби; сплачує за гуртожиток, проїзд у громадському АДРЕСА_1 додому в смт. Олександрівка і назад, придбала мобільний телефон, праску, мікрохвильову пічку, ноутбук, купує продукти харчування та інші речі, які їй необхідні для життя та навчання. Щотижня також купує їй продукти харчування та інші речі або передає передачу, або дає по її приїзду. Дуже багато коштів витрачає також на лікування доньки. Інші особи, щодо яких відповідач має аліментні зобов`язання відсутні. Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою добровільно сплачувати відповідні суми на утримання дитини, але останній на них ніяк не реагує по це час. Тому вимушена звернутися до суду з позовом.

Ухвалою від 15.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено її до розгляду (а.с. 13-14).

Відповідачем було подано відзив на позов в якому просив відмовити у задоволенні вказаного позову. Вказав, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 у 2006 році між ними було в усній формі обумовлено, що він переоформляє їх двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 по договору дарування на їх доньку ОСОБА_5 , а позивач відмовляється від стягнення аліментів. Вказана квартира, в якій на даний час проживає ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_5 та чоловіком ОСОБА_6 була у 2006 році подарована ним доньці, а він залишився без житла, так як квартира по АДРЕСА_3 , в якій він прописаний, належить його матері ОСОБА_7 Але, буквально через три місяці після вказаної домовленості, ОСОБА_1 подала до суду позов про стягнення на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 і рішенням Олександрівського районного суду стягнуто з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/16 частини заробітної плати. Матеріальний стан сім`ї позивача набагато кращий від його матеріального стану. Він на даний час працює слюсарем-електриком в ТОВ «Кіровоградська нафтова компанія» та проживає в найманій квартирі в м. Кропивницький, за яку вносить орендну плату в розмірі 2500 грн. та оплачує комунальні послуги в розмірі 1000 грн., у той час, як сім`я позивача повністю забезпечена житлом за рахунок подарованої ним квартири доньці, в якій вони проживають постійно та безкоштовно. Позивач та її чоловік ОСОБА_6 отримують пристойні заробітні плати. Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.02.2019 року, винесеної державним виконавцем Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області Максименком С.В., з його заробітної плати примусово стягується 20% заробітку щомісячно, до виплати загальної суми боргу у розмірі 17701 грн. 49 коп. Згідно військового квитка серії НОМЕР_1 № 0528025 він за станом здоров`я був звільнений від проходження дійсної військової служби і згідно ст. 34в придатний лише до нестроєвої служби в мирний час. Згідно довідки за № 86 Олександрівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 04.04.2019 року він в період з 30.06.2006 року по 12.07.2006 року знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні ЦРЛ з діагнозом вегетосудинна дистонія по гіпертонічному типу. Із врахуванням вказаного, він не має ніякої можливості утримувати свою повнолітню доньку ОСОБА_5 під час її навчання в учбовому закладі, де вона навчається безкоштовно на бюджетній формі навчання, так як матеріальний стан сім`ї позивача, до якої входить і їх донька ОСОБА_5 , значно кращий від його матеріального стану (а.с. 24-26).

Позивачем подано відповідь на відзив у якому вона просить задовольнити її позовні вимоги. Вказала, що квартира АДРЕСА_4 була куплена нею та відповідачем під час перебування у шлюбі. Потім ними була подарована доньці ОСОБА_8 . Інших договорів між ними не було. Відповідач не надав жодних документів на підтвердження його твердження, що сплачує кошти за оренду квартири. Документи про його лікування у 2006 році підтверджують тільки те, що 13 років тому він проходив лікування. На даний час він здоровий, інше не підтверджено. Щодо його заборгованості перед державою, то необхідно віднести до його халатного відношення до справ, які він веде і дана заборгованість не може вплинути на розмір аліментів (а.с. 35).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Зазначила, що хоча донька навчається на денній бюджетній формі навчання, але її утримання вимагає великих коштів. Потрібні щоденно кошти на харчування, проїзд, проживання, придбання одягу. Крім того, донька відвідує додаткові гуртки, які необхідні для повноцінного навчання (відвідує басейн, гурток анатомії) та потребують оплати. На утримання дитини витрачає власні кошти, а в разі необхідності також знімає кредитні кошти. Крім того, вона несе великі затрати на лікування її чоловіка, який є інвалідом третьої групи. Також, сама потребує лікування та затрачає кошти на лікування дитини. Вона отримувала аліменти від відповідача до повноліття доньки, однак відповідач ухилявся від їх сплати, мав велику заборгованість. Вона придбала дитині мобільний телефон за 6000 грн., оскільки вона використовує його постійно для навчання (доступ до мережі інтернет). Житло, у якому вона проживає з сім`єю, вони придбали з відповідачем у період шлюбу. При розлученні відповідач оформив договір дарування його частини житла доньці. Тому просить задовольнити позов.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги та пояснення позивача підтримала. Відповідач не одружений, не має на утриманні інших осіб, може надавати допомогу на утримання доньки. Однак, на даний час відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, допомоги не надає, не спілкується з нею. Тому просить задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що матеріальний стан позивача набагато кращий ніж матеріальний стан відповідача. Забезпечення позивачем доньки усім самим дорогим та кращим вказує на те, що у позивача немає недостатку в коштах. Відповідач після розірвання шлюбу з позивачем досягли згоди, що він переоформляє квартиру на доньку, а позивач відмовляється від стягнення аліментів. Проте, вказана умова позивачем не виконана, вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, який був частково задоволений. Відповідач проживає у м. Кропивницький та винаймає житло за яке сплачує кошти в розмірі більше 2500 грн. Також, відповідач потребує лікування, а тому не взмозі надавати допомогу на утримання доньки.

Відповідач у судовому засіданні підтримав свого представника.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.09.1999 року по 20.09.2006 року, що підтверджується свідоцтвами про одруження та розірвання шлюбу (а.с. 5-6).

Сторони мають спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Позивач 19.01.2011 року уклала шлюб з ОСОБА_6 та отримала прізвище ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 з 31.08.2018 року по теперішній час (а.с. 38).

Згідно довідок Державного закладу «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» № 682 від 22.02.2019 року та № 764 від 12.04.2019 року, ОСОБА_5 є студенткою медичного факультету даного закладу, денного відділення, бюджетної форми навчання; час вступу 01.09.2018 року, термін навчання у академії 6 років; орієнтовний термін закінчення навчання червень 2024 року (а.с. 7, 73).

Фіскальним чеком № 161 від 14.04.2019 року підтверджується придбання продуктів харчування на загальну суму 473,07 грн. (а.с. 39).

Згідно довідки, вартість квитка на 42 поїзд Фундукліївка-Дніпро та Дніпро-Фундукліївка складає 154,02 грн. (104,02 грн. ціна квитка + 50 грн. білизна) (а.с. 40).

Фіскальним чеком підтверджується придбання смартфону та карти на загальну суму 6226 грн. (а.с. 41).

Згідно повідомлення ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», вартість оплати за проживання (в тому числі електроенергію, холодну та гарячу воду) за вересень 2018 року-лютий 2019 року складає 5500 грн. (а.с. 41 на звороті).

Згідно квитанції від 07.02.2019 року, ОСОБА_5 було сплачено кошти за проживання в гуртожитку в сумі 2914 грн. (а.с. 41 на звороті).

Згідно консультативного висновку спеціаліста, ОСОБА_5 має захворювання о/хондроз позвонка ІІ-ІІІ ступеня, грижа (а.с. 45).

Довідкою дитячої обласної лікарні м. Кіровограда підтверджується, що ОСОБА_10 в період з 30.11.2017 року по 08.12.2017 року знаходилася у них на стаціонарному лікуванні з діагнозом: редикуліт на фоні остеохондрозу, вегетососудиста дистонія та їй рекомендовано звільнення від фізичної культури на 2017-2018 навчальний рік (а.с. 46).

Згідно консультативного висновку сімейного лікаря від 01.04.2019 року, ОСОБА_5 має захворювання: бронхіт, не уточнений як гострий чи хронічний, кандидоз та їй призначено лікування (а.с. 47).

Згідно медичної карти амбулаторного хворого, ОСОБА_1 має захворювання: 13.06.2018 року гострий ларинотрахеїт, 14.04.2019 року фиброма матки (а.с. 50-51).

Згідно виписки № 127 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні з 18.02.2019 року по 27.02.2019 року з діагнозом: післяопераційний тіотіреоз, тяжка форма в стадії медикаментозної субкомпенсації (а.с. 49).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 173572, ОСОБА_6 з 01.05.2019 року встановлено безтерміново третю групу інвалідності загального захворювання (а.с. 48).

Згідно довідки про доходи, виданої відділом освіти Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 17.04.2019 року, ОСОБА_1 працює вчителем вищої категорії та отримує заробітну плату, яка за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року склала 63323,72 грн. (а.с. 52).

Згідно довідки, виданої Селянським (фермерським) господарством «Дєдов» від 16.04.2019 року, ОСОБА_6 працює підсобним робітником та отримує заробітну плату, яка за період з січня 2019 року по березень 2019 року склала 12687,37 грн. (в тому числі утримано 2474,05 грн.) (а.с. 53).

Квитанціями від 10.04.2019 року та 16.04.2019 року підтверджується оплата ОСОБА_1 послуг з водопостачання та водовідведення в сумі 151,90 грн., електроенергію в сумі 174 грн., за газ в сумі 850,50 грн. та 1710 грн. (а.с. 43-44).

Випискою по картам ОСОБА_1 підтверджується здійснення грошових переказів ОСОБА_5 (а.с. 54-69).

Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.02.2019 року, винесеної державним виконавцем Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області Максименком С.В., звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_4 у розмірі 20% заробітку (доходу) щомісячно, до виплати загальної суми боргу у розмірі 17701 грн. 49 коп. за вимогою № ф-95901-53, виданою 07.11.2018 року Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області (а.с. 27).

Згідно довідки Олександрівської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини від 04.04.2019 року № 86, ОСОБА_4 у період з 30.06.2006 року по 12.07.2006 року знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні ЦРЛ з діагнозом вегетосудинна дистонія по гіпертонічному типу (а.с. 28).

Згідно Витягу про державну реєстрацію прав № 35715883 від 03.10.2012 року квартира АДРЕСА_6 належить на праві приватної власності ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.2006 року № 1603 (а.с. 30).

Згідно договору дарування від 13.05.2006 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_11 та ОСОБА_5 безоплатно у власність квартиру АДРЕСА_4 (а.с. 82).

Згідно довідок ТОВ «Кіровоградська нафтова компанія» ОСОБА_4 працює на посаді слюсаря-електрика з ремонту електроустаткування VI розряду з 13.04.2016 року та отримує заробітну плату, яка за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року склала (нараховано) 91794,03 грн. (у тому числі утримано аліменти 16321,97 грн., до виплати фактично отримав 57572, 22 грн.) (а.с. 83-84).

Згідно з ч. 1 ст. 198 Сімейного Кодексу (далі СК) України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв?язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов?язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 182 СК України визначено перелік обставин, які суд враховує при визначенні розміру аліментів.

Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обов?язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов?язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, якими вказаний обов?язок, встановлений щодо обох батьків, більше того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права і залежать від можливості надавати матеріальну допомогу.

При визначенні суми матеріальної допомоги мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов?язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов?язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв?язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення двадцяти трьох років.

Судом враховано, що донька позивача на даний час навчається на бюджетній формі навчання у державному закладі «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», її витрати пов?язані з проживанням у гуртожитку, придбанням продуктів харчування, одягу та інших речей. Працювати вона не має можливості, оскільки навчається на денній формі навчання.

Отже, донька позивача потребує матеріальної допомоги.

Разом з тим, відповідач проживає один, на утриманні неповнолітніх, непрацездатних осіб не має, отримує достатню заробітну плату. Відповідачем не надано суду доказів здійснення ним витрат на оплату орендованого житла та комунальних послуг, потребу в лікуванні, оскільки відповідні довідки про знаходження відповідача на лікуванні видані ще у 2006 році. Те, що відповідач подарував житло своїй колишній дружині та доньці, а також те, що він має заборгованість по сплаті аліментів, не звільняє його від обов?язку забезпечувати матеріально свою доньку під час її навчання.

А тому суд вважає, що відповідач може і зобов?язаний надавати матеріальну допомогу своїй доньці під час її навчання, яка потребує такої допомоги.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки донька є повнолітньою, продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Разом з тим, судом враховується, що фактичний дохід позивача з жовтня 2018 року по березень 2019 року склав 63323 грн. 72 коп., а її чоловіка з січня 2019 року по березень 2019 року 10213 грн. 32 коп., тобто у сукупності становить 73537 грн. 04 коп. Натомість, дохід відповідача з жовтня 2018 року по березень 2019 року фактично склав (а саме до виплати було присуджено) 57572 грн. 22 коп.

Тобто, дохід позивача та її чоловіка у сукупності є більшим від доходу відповідача. Також, судом враховано, що донька сторін навчається на бюджетній формі навчання, позивачем не надано належних доказів про здійснення витрат на оплату проїзду доньки до місця навчання з смт. Олександрівка, несення інших витрат пов`язаних з навчанням, харчуванням.

Тому, з урахуванням майнового стану відповідача, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з дня пред?явлення позову до суду, тобто з 28.02.2019 року.

Саме такий розмір стягуваних аліментів, на думку суду, буде відповідати матеріальному стану відповідача і забезпечить належне утримання позивачем своєї доньки на період її навчання.

Окрім того, позивач просить стягнути аліменти з відповідача до закінчення донькою навчання, яке, згідно довідки навчального закладу, орієнтовно закінчується у червні 2024 року.

Як зазначалося вище, згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв?язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов?язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років.

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_5 23-ох річного віку досягне ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відтак, аліменти необхідно стягнути з відповідача не до закінчення навчання, а до досягнення ОСОБА_5 23-ох річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно з ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір.

Також, позивач просить стягнути з відповідача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до роз?яснень, викладених у п.п. 47, 48 постанови Пленуму ВССУ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення від 6 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України»).

Згідно Договору про надання правничої допомоги від 16.04.2019 року, ордеру серії НОМЕР_2 045339, адвокат Сібілєва Л.Г. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 32 від 30.12.2003 року) здійснювала представництво ОСОБА_1 у суді (а.с. 71-72, 93).

Згідно вказаного договору за ведення справи замовник виплачує адвокату гонорар за домовленістю та оплачує на вимогу його поточні витрати.

Відповідно до акту виконаних робіт з детальним описом наданих робіт (послуг) від 11.06.2019 року адвокатом були виконані роботи, з якими погодилася ОСОБА_1 та складалися з проведення консультацій з замовником, вивчення позовних вимог та доданих до неї доказів, формування правової позиції, зібрання письмових доказів та ознайомлення з ними, формування заяви про уточнення позовних вимог та подання їх до суду та сторонам по справі, участі у судових засіданнях, складання клопотань, заяв та ознайомлення з матеріалами справи, підготовка до судових дебатів, тощо, всього на суму 1500 грн. (а.с. 93).

Згідно квитанції серія 2-18 АО № 000204 від 11.06.2019 року, позивач сплатила адвокату Сібілєвій Л.Г. кошти в сумі 1500 грн. за надання правничої допомоги (а.с. 91).

Отже, беручи до уваги наведене вище, а також враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт і послуг, час, витрачений адвокатом на надання послуг та обсяг таких послуг, те, що представником позивача було заявлено клопотання про стягнення витрат на правову допомогу та було подано докази понесення таких витрат, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України, у сумі 500 грн., враховуючи при цьому те, що вирішення даної справи не вплинуло на репутацію сторін та не викликало публічного інтересу (п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 137, 141, 259, 264-265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред?явлення позову до суду, тобто з 28.02.2019 року і до досягнення донькою 23-х річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги в розмірі 500 гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок, який необхідно сплатити на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Олександрівський районний суд Кіровоградської області).

Повний текст рішення суду виготовлено 21 червня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_7 , рнокпп НОМЕР_3 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_8 , діє на підставі ордера серії КР № 045339 від 16.04.2019 року, договору про надання правничої допомоги від 16.04.2019 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 32 від 30.12.2003 року.

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_9 , рнокпп НОМЕР_4 .

Представник відповідача: ОСОБА_12 , місце проживання: АДРЕСА_10 , діє на підставі ордера серії КР № НОМЕР_5 від 12.04.2019 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 116 від 09.08.2004 року.

Суддя: (підпис)

Копія вірна:

Рішення набрало законної сили _______________________ і підлягає виконанню.

Оригінал рішення знаходиться в цивільній справі №397/346/19 (н/п 2/397/183/19).

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області Д.В. Мирошниченко