Справа № 347/1635/18
Провадження № 2/347/55/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі до 23.04.2010р. У шлюбі у них народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час перебування у шлюбі ними придбано рухоме та нерухоме майно, а саме житловий будинок та земельні ділянки в АДРЕСА_1 . На даний час виникла потреба у поділі спільного майна подружжя, однак в зв`язку з тим, що вона не може дійти згоди з відповідачем щодо поділу вказаного майна, то змушена звернутися до суду. Просить визнати спільною сумісною власністю подружжя земельну ділянку площею 0,25га, що розташована в АДРЕСА_1 , згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 14.12.2006р. виданого на ім"я ОСОБА_2 та виділити їй 2/3 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд площею 1666,67кв.м, що розташована в АДРЕСА_1 відповідно до варіанту №3 судової будівельної земельно-технічної експертизи №13/03/19 від 13.03.2019р. Що стосується виділу їй 2/3 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 , то вона від цих позовних вимог відмовляється. Просить позов задоволити.

Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 із 13.12.2001р.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 02.08.2006р. видно, що подружжям було придбано житловий будинок та земельні ділянки площею 5354 кв.м., що знаходяться в с.Стопчатів Косівського району Івано-Франківської області.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Коломийського МБТІ від 23.08.2006р. власником житлового будинку в АДРЕСА_1 являється ОСОБА_2

Долучена до матеріалів справи копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 свідчить про те, що власником земельної ділянки площею 0,25га в АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Тобто, наведені обставини свідчать про те, що подружжям за час перебування у зареєстрованому шлюбі був придбаний житловий будинок та земельну ділянку. А так як, позивачка від поділу житлового будинку відмовляється, тому слід визнати спільною сумісною власністю подружжя земельну ділянку розміром 0,25га, що розташована в АДРЕСА_1 , згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 14.12.2006р. виданого на ім"я ОСОБА_2 , яка була придбана подружжям за час перебування у шлюбі.

Згідно рішення Косівського районного суду від 09.04.2010р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. А тому, як вбачається з матеріалів справи, на даний час виникла необхідність у поділі спільного майна подружжя, а саме земельної ділянки площею 0,25га в АДРЕСА_1 .

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

При цьому суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно земельно-технічної експертизи №13/03/19 від 13.03.2019р. розроблені варіанти поділу земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1

Таким чином, враховуючи наведені обставини, ОСОБА_1 слід виділити 2/3 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд площею 1666,67кв.м, що розташована в АДРЕСА_1 відповідно до варіанту №3 судової будівельної земельно-технічної експертизи №13/03/19 від 13.03.2019р.

На підставі наведеного, ст.ст.60-70, 79 СК України та керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд , -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя земельну ділянку розміром 0,25га, що розташована в АДРЕСА_1 , згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 14.12.2006р. виданого на ім"я ОСОБА_2 .

Виділити ОСОБА_1 2/3 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд площею 1666,67кв.м, що розташована в АДРЕСА_1 відповідно до варіанту №3 судової будівельної земельно-технічної експертизи №13/03/19 від 13.03.2019р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.