У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

установив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває на розгляді справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Відповідач подав заяву про зустрічне забезпечення. Заяву обґрунтував тим, що 14.02.2019 року у даній справі по заяві про забезпечення позову судом винесено ухвалу про з питань забезпечення позову, якою накладено арешт на земельні ділянки. У заяві про забезпечення позову представник позивача не вказав пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення згідно п. 1 та 2, оскільки позивач проживає за кордоном - Велике Герцогство Люксембург (точна адреса відсутня), за позивачем не зареєстровано рухоме та нерухоме майно, позивач не є власником корпоративних прав, що свідчить про відсутність майна для відшкодування можливих збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Збитки оцінив у розмірі 841 978,00 грн., які позивач має внести на депозит суду. Збитками є втрата орендної плати та втрата можливості задовольнити вимоги іпотедержателя ОСОБА_4 .

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення.

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

В даному випадку відповідач посилається на п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Як встановлено з матеріалів справи позивач має зареєстроване місце проживання на території України - АДРЕСА_1 .

Доказів щодо майнового стану позивача відповідач не надав. Викладене свідчить про відсутність обов`язку суду застосувати зустрічне забезпечення.

Окрім того, сума можливих збитків є недоведеною, та ґрунтується на припущеннях.

Враховуючи норми законодавства, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 158, 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: