У Х В А Л А

16 липня 2019 року

м. Рівне

Справа № 568/254/16-ц

Провадження № 22-ц/4815/192/18

Рівненський апеляційний суд в складі судді Хилевича С.В., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ярмольчука Віталія Сергійовича про часткове скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмет спору: Радивилівська міська рада Рівненської області, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, про визнання недійсними державних актів на земельну ділянку

в с т а н о в и в:

Рішенням Радивилівського районного суду від 19 липня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,: Радивилівська міська рада і Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області; про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Радивилівського районного суду від 19 липня 2018 року скасовано частково, а позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 площею 0, 0460 га на ім`я ОСОБА_2 та державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 площею 0, 0040 га на ім`я ОСОБА_2 , що видані Радивилівською міською радою Рівненської області 12 грудня 2008 року.

В решті рішення суду першої інстанції (в частині відмови в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ) залишено без змін.

24 червня 2019 року 25 червня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ярмольчук В.С. звернувся до Рівненського апеляційного суду з клопотанням про часткове скасування заходів забезпечення позову. В обґрунтування заяви вказував, що ухвалою Радивилівського районного суду від 31 травня 2016 року в зазначеній цивільній справі були вжиті заходи забезпечення позову, а саме: накладено арешт на земельні ділянки площею 0,460 га (кадастровий номер НОМЕР_3 ) та 0,0040 га (кадастровий номер НОМЕР_4 ), що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Перевіривши наведені представником позивача доводи в клопотанні про часткове скасування заходів забезпечення позову, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність повернення такого клопотання заявнику.

Відповідно до ч.1 ст. 24 ЦПК України апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

Повноваження суду апеляційної інстанції визначені у ст. 374 ЦПК України.

Між тим, до компетенції апеляційного суду не входить вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 158 ЦПК України, ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.

Разом з тим, у разі вирішення судом апеляційної інстанції питання про скасування заходів забезпечення позову або відмови у скасуванні заходів забезпечення позову, учасники справи будуть позбавлені можливості оскаржити судове рішення апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України.

Враховуючи те, що питання про застосування заходів забезпечення позову вирішувалося Радивилівським районним судом і справа перебувала в його провадженні, то питання про скасування заходів забезпечення позову, відповідно до ст. 158 ЦПК України, підлягає також вирішенню цим судом, оскільки апеляційний суд такими повноваженнями в даному випадку не наділений і не може вважатися судом "встановленим законом" в розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з ч.4 ст.183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Оскільки нормами Цивільного процесуального кодексу України не врегульовано вирішення даного питання, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати до них аналогію закону та повернути заяву без розгляду.

З оглядну на наведене і керуючись ст.ст. 153, 158, 183, 374, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ярмольчука Віталія Сергійовича про часткове скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Радивілівського районного суду Рівненської області від 31 травня 2016 року повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернення із клопотанням до про часткове скасування заходів забезпечення позову до Радивілівського районного суду Рівненської області.

Суддя Рівненського

апеляційного суду С.В. Хилевич