ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/567/19 Головуючий суддя І інстанції Ольховський Є. Б.
Провадження № 22-ц/818/3659/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, пов`язаних із застосуванням Закону України «Про захист прав споживачів»
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

20 червня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Яцини В.Б., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Ткаченко Юлії Олегівни на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 02 травня 2019 року, ухвалене у складі головуючого судді Ольховського Є.Б., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та відшкодування моральної шкоди

встановив :

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 02 травня 2019 року Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та відшкодування моральної шкоди - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції 10 червня 2019 року представник ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку подала апеляційну скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у позовній заяві та апеляційній скарзі посилається на ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно до правової позиції, яка викладена у п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2015 року (зі змінами і доповненнями від 25 вересня 2015 року), оскільки стаття 5 Закону № 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством, статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів".

Зі змісту постанови Верховного Суду від 21 березня 2018 року № 14-57цс18 вбачається, що у статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у частині 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (Відомості Верховної Ради України, 2006 року, N 7, ст.84) слова «державного мита» замінені словами «судового збору».

Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

У постановах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-185цс17 та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-916цс17 висловлена правова позиція про те, що споживач звільняється від сплати судового збору лише при поданні позовної заяви і має сплатити судовий збір за подання до суду, зокрема апеляційної скарги.

Відступаючи від практики Верховного Суду України, колегія суддів Великої Палати Верховного Суду вважає, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Оскільки ОСОБА_1 дійсно є споживачем та позивачем у цій справі, то вона звільнена від сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржуване рішення ухвалено судом 02.05.2019 року, повний текст складено 06.05.2019 року. Апеляційна скарга подана 10.06.2019 року, тобто, з пропуском передбаченого законом строку на апеляційне оскарження.

При цьому апелянт не звернувся до суду із заявою про поновлення процесуальних строків апеляційного оскарження рішення суду та не зазначив причини пропуску та підстави для його поновлення.

Відповідно до ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційна скарга не містить.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне залишити апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ткаченко Юлії Олегівни на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 02 травня 2019 року без руху для звернення до Харківського апеляційного суду з заявою про поновлення вказаного строку із зазначенням поважних причин його пропуску та наданням доказів на підтвердження цього.

Згідно ч.3 ст.356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Пунктом 2 ч.4 ст.356 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, апеляційна скарга не підписана та вказано, що вона є копією (а.с.104), що відповідно до ч.3 ст.356 ЦПК України є недоліком форми.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Для вчинення вказаних дій представнику ОСОБА_1 - адвоката Ткаченко Юлії Олегівнислід надати строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Питання відповідності апеляційної скарги вимогам ст. 356 ЦПК України підлягає розгляду після вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 357 ЦПК України суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ткаченко Юлії Олегівни на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 02 травня 2019 року- залишити без руху.

Встановити представнику ОСОБА_1 - адвокату Ткаченко Юлії Олегівністрок 10 днів для звернення до Харківського апеляційного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску та наданням доказів на підтвердження цього, та для надання апеляційної скарги, яка б відповідала вимогам ст. 356 ЦПК України стосовно її змісту та форми з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вищевказаних вимог у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Яцина.