Справа № 242/2282/19
Провадження № 2/242/834/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 р. м.Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2019 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.

Стислий виклад позиції позивача.

21.11.2018 р. працівниками відповідача було виконано відключення від електричних мереж її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав, начебто, заборгованості за спожиту електричну енергію. 22.11.2018 р. о 17.00 годині працівниками відповідача було виконано підключення до електричних мереж, оскільки виявилося, що борг відсутній. Протиправна поведінка відповідача, що полягає у протиправній поведінці щодо неї та її чоловіка та у приниженні честі та гідності, і незаконне відключення будинку від мереж електричної енергії призвело до моральних страждань.

Просила стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , моральну шкоду внаслідок незаконних дій відповідача в розмірі 20000,00 грн.

Заперечення відповідача.

Відповідач АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , на яку відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 . Згідно даного особового рахунку за вказаною адресою виконувалась поставка електричної енергії, яку позивач сплачував не в повному обсязі. Станом на листопад 2018 р. споживачем не в повному обсязі сплачувались кошти за спожиту електричну енергію. 05.11.2018 р. було надіслано попередження про наявність заборгованості та можливе відключення. У зв`язку з тим, що позивачем не були вжиті заходи для вирішення питання про наявність заборгованості та не передавались показники засобу обліку, Авдіївський РЕМ був вимушений здійснити відключення 21.11.2018 р. Після з`ясування обставин та внесення позивачем реальних показників приладу обліку, 22.11.2018 р. домоволодіння позивача було підключено до мережі електропостачання. Отже, звинувачення позивача щодо незаконного відключення від електромережі є безпідставними та необґрунтованими. Енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору в розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором. Згідно з діючим законодавством особа несе відповідальність за завдану моральну шкоду у випадках, коли її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених відповідними статтями ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за завдання моральної шкоди, у тому числі, ЗУ «Про захист прав споживачів». Положення п.5 ст.4 ЗУ «Про захист прав споживачів», згідно з якою споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією, у випадках, передбачених законодавством. Однак, норми закону не передбачають випадків відшкодування моральної шкоди. У п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні прав, наданих споживачам. Ст.4 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживач має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої небезпекою для життя та здоров`я людини, продукцією, у випадках, передбачених законодавством. Проте, у відповідача відсутні докази про наявність обставин, вказаних в цій нормі права, що є підставою для відмови в задоволені позову, тому що ніякої шкоди здоров`ю позивача нанесено не було. Відповідно п.4 Постанови, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, крім інших вимог, має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. В позовній заяві позивач не зазначає, в чому саме полягає моральна шкода, також, не надає доказів, що могли б підтвердити існування та розмір вказаних витрат, а також доказів вини АТ «ДТЕК Донецькі електромережі». Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Процесуальні дії у справі.

23.04.2019 р. було відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно повідомлення, 05.11.2018 р. було направлено повідомлення про заборгованість та можливість відключення. У зв`язку з тим, що заходів вжито не було, Авдіївським РЕМ був вимушений 21.11.2018 р. провести відключення. 21.11.2018 р. після звернення про незгоду з проведенням відключенням були роз`яснені причини відключення. 22.11.2018 р. Авдіївським РЕМ було проведено підключення до електричної мережі (а.с.5).

Проте, належних доказів на підтвердження отримання повідомлення суду не надано.

Згідно довідки, 21.11.2018 р. о 19.00 годин була надана медична допомога ОСОБА_1 , встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, гіпертонічний криз (а.с.14).

Інших доказів на підтвердження того, що погіршення стану здоров`я викликано саме протиправними діями відповідача суду не надано.

Згідно договору № 0202098 від 05.05.2014 р., споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 Проте, відповідач визнає факт того, що ОСОБА_1 також є споживачем за зазначеною адресою.

Також, ОСОБА_2 та ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» було укладено Додаткову угоду Про надання додаткових інформаційних послуг шляхом направлення СМС.

Надано роздруківку відомостей про направлення СМС-повідомлень про наявність боргу, з якої неможливо встановити, чи було направлено СМС-повідомлення на номер абонента ОСОБА_2 , оскільки деякі відомості не придатні для читання.

На підтвердження правомірності відключення позивача відповідачем надано роздруківку списку абонентів на відключення по Авдіївському РЕМ у листопаді 2018 р., в якому перебуває абонент ОСОБА_2 , причиною відключення зазначено заборгованість у розмірі 3791,88 грн., дата відключення 21.11.2018 р. Також, надано довідку про споживання за період з 12.2016 р. по 05.2019 р.

Відповідачем надано детальну довідку споживача ОСОБА_2 станом на 13.05.2019 р.

Відповідачем надано роздруківку електронного Витягу, проте не зазначено, з якої саме програми його було зроблено, текст також складно прочитати, а тому суд не бере його до уваги.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року №2019-VIII(чинний з 11.06.2017р.), «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою Національної комісії,що здійснює державне регулювання у сферах енергетики т акомунальних послуг №312 від 14.03.2018 року (які набрали чинності з 11 червня 2018 року).

Згідно ч.1ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (ч.3ст.714 ЦК України).

Відповідно до п.п. 1.1.1. п. 1.1. Розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Відповідно до п.1.1.2 п.1.1.Розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії,об`єкт побутового споживача - житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно п.10 договору № 0202098 від 05.05.2014 р. споживач електричної енергії зобов`язується оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору; надавати розрахункові документи на вимогу представників Енергопостачальника для переірки правильності оплати та відповідності записів у ній показанням приладу обліку; забезпечувати доступ представникам Енергопостачальника, які пред`явили свої службові посвідчення, до квартири або іншого об`єкта для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки.

За змістом п. 12 договору, енергопостачальник має право перевіряти стан приладів обліку та знімати показання відповідно до умов договору, робити перерву в постачанні електричної енергії або відключати Споживача без його згоди у випадках, передбачених Правилами користування електричною енергією для населення.

Відповідно до п. 35 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року (далі - ПКЕЕ), енергопостачальник має право відключити побутового споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі, розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження засобу обліку та зриву пломби, порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному цими правилами та ін.

Отже, відповідно до умов укладеного між сторонами договору та п.п. 35 ПКЕЕ, відповідач вправі відключити будинковлодіння позивача від електромережі у разі встановлення факту порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію тощо.

Відповідно до п.7.5 Розділу VII Правил роздрібного ринку електричної енергії, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється: оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення, а електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, імя, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.

Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням звязку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).

Попередження про припинення постачання електричної енергії може надаватись споживачу в інший спосіб, передбачений договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього.

Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла.

Жодного доказу особистого отримання позивачем попередження про припинення електропостачання відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач припинив постачання електричної енергії позивачу фактично не переконавшись в отриманні останнім відповідного попередження.

Таким чином, суд вважає, що при відключенні будинку позивача ОСОБА_1 від постачання електричної енергії відповідачем було суттєво порушено порядок відключення електричної енергії, передбачений п.7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 року №312, які набрали чинності з 11 червня 2018 року, оскільки належних та допустимих доказів про завчасне попередження споживача у встановлений законодавством спосіб про припинення йому постачання електричної енергії відповідачем суду не надано. Посилання представника відповідача на те, що позивача було проінформовано про відключення від постачання електричної енергії шляхом направлення смс-повідомлення, не підтверджені у судовому засіданні відповідними доказами, зокрема, не підтверджено, що позивач дійсно отримав це повідомлення.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пунктах 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише тоді, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормамиКонституціїабо випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, а також при порушенні зобов`язань, які підпадають під діюЗакону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до положень статей 4,22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Проте, при зверненні до суду із позовом ОСОБА_1 посилалась на норми Цивільного кодексу України, які регулюються порядок відшкодування моральної шкоди та Закон України «Про захист прав споживачів».

Так, відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правовідносини сторін випливають з договірних відносин.

Згідно статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

Таким чином, судом встановлено, що саме з вини АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» було проведено відключення від електричних мереж позивача без належного повідомлення споживача, а тому суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування позивачу завданої моральної шкоди.

ОСОБА_1 зазнала певних незручностей, оскільки була вимушена доказувати відповідачу свою правоту, через нерозв`язання спірної ситуації позасудовим способом, витрачанням свого особистого часу на звернення до суду, у зв`язку з неможливістю захистити порушене право споживача, що негативно позначилося на її психологічному та фізичному стані та призвело до моральних страждань, керуючись установленими законом принципами розумності, виваженості та справедливості, врахувавши характер і тривалість страждань, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі № 490/8831/15-ц.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,258-259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», , розташоване за адресою: Донецька область, м.Краматорськ, вул..Комерційна,8, про відшкодування моральної шкоди в порядку Закону України «Про захист прав споживачів» - задовольнии частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , моральну шкоду внаслідок незаконних дій відповідача в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено та підписано 20.06.2019 р.

Суддя