Справа № 229/5886/18
Провадження №2/229/180/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретарів

судового засідання Костіної І.В., Гумірової І.О.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна , що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна, ВСТАНОВИВ:

позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому зазначає, що він з ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з 10.08.1991року . Фактично сумісне проживання та спільне ведення господарства з відповідачем припинено з квітня 2014року.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 23 грудня 2015року шлюб між ним і ОСОБА_2 розірвано, однак згоди між ними щодо поділу майна не досягнуто.

За час перебування у шлюбі ними було придбано у власність майно, що є об`єктом спільної сумісної власності, а саме:

-Квартира, загальною площею 23,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , куплена 21 липня 2011року за 23460грн, право власності зареєстровано за ОСОБА_2 ;

-Квартира , загальною площею 35,8кв.м., яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 , куплена 27 грудня 2012року за 24 000грн, право власності зареєстровано за ОСОБА_2 ;

-Квартира , загальною площею 41,3кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , куплена 10 лютого 2014року за 30 000грн, право власності зареєстровано за ОСОБА_2 ;

-Автомобіль марки Міtsubishi,модель Lancer, тип - легковий універсал, державний номер НОМЕР_1 , 1987року випуску НОМЕР_3, договір купівлі продажу транспортного засобу 090786 від 07.08.2008р. , вартість 15000грн, право власності зареєстровано за ОСОБА_1 .

За правилами ст.ст. 60,70 СК України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, частки якого між подружжям визнаються рівними.

Оскільки він та відповідач ОСОБА_2 не досягли взаємної згоди щодо порядку поділу вищевказаного майна, вважає за необхідне звернутися до суду з позовом і просить поділити майно таким чином:

-припинити право спільної сумісної власності на квартиру , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка куплена 21 липня 2011року;

-визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на квартиру за адресоюм. АДРЕСА_1 ;

-припинити право спільної сумісної власності на квартиру , яка розташована за адресоюм АДРЕСА_2 , яка куплена 27 грудня 2012року;

-визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на квартиру за адресоюм. АДРЕСА_2 , яка куплена 27 грудня 2012року;

-припинити право спільної сумісної власності на квартиру, яка розташована за адресою : АДРЕСА_3 , яка куплена 10 лютого 2014року;

-визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на квартиру за адресоюм АДРЕСА_3 , яка куплена 10 лютого 2014року;

-визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки Міtsubishi,модель Lancer, тип - легковий універсал, державний номер НОМЕР_1 , 1987року випуску НОМЕР_3, договір купівлі продажу транспортного засобу 090786 від 07.08.2008р. , вартість 15000грн;

-визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності за кожним на Ѕ частину вищевказаного автомобіля.

Ухвалою суду від 17 січня 2019року відкрито провадження у даній справі, визначено розгляд справи проводити в загальному порядку позовного провадження. (а.с.34).

Ухвалою суду від 12 березня 2019року продовжено строк проведення підготовчого провадження у даній цивільній справі. (а.с.45-46)

В підготовчому засіданні відповідач по первісному позову ОСОБА_2 надала зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. (а.с.56-59)

Ухвалою суду від 09 квітня 20019року зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна об`єднана в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна. (а.с.134-135).

В зустрічному позові ОСОБА_2 зазначає, що не погоджується з позовом ОСОБА_1 з таких підстав.

За час шлюбу між нею і колишнім чоловіком було істотно поліпшено вартість житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та прибудинкової території. Цей житловий будиноку зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1

Всі поліпшення, в тому числі добудови до спірного житлового будинку, були зроблені внаслідок спільних трудових та грошових затрат. В даному будинку вона зареєстрована з моменту їхнього одруження по даний час.

Вважає цей будинок спільною сумісною власністю який підлягає реальному поділу в натурі між нею і ОСОБА_1 Орієнтовна вартість житлового будинку оцінюється нею в 30 000грн.

Окрім того, з 2005року вона здійснює підприємницьку діяльність. Основна діяльність - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. За рахунок отриманих від підприємницької діяльності коштів , нею були придбані квартири:

-квартира загальною площею 41,3кв.м., яка складається з двох кімнат, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

-квартира загальною площею 35,8 кв.м., яка складається з однієї кімнати, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

-квартира загальною площею 23,7кв.м., яка складається з однієї кімнати, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також за час подружнього життя з ОСОБА_1 , 07.08.2008року, було придбано автомобіль марки Міtsubishi,модель Lancer, тип - легковий універсал, державний номер НОМЕР_1 , 1987року випуску НОМЕР_3.

Вона не заперечує висновки ОСОБА_1 в частині того, що транспортний засіб набутий під час подружнього життя та є спільною сумісною власністю позивача та відповідача.

Даним автомобілем користується ОСОБА_1 Використовує його неналежно, внаслідок чого погіршується стан транспортного засобу.

Враховуючи, що квартири , які є предметом спору , були придбані від її підприємницької діяльності, а також те, що ОСОБА_1 використовує спільний транспортний засіб в своїх власних цілях, даним авто вона не користується , вважає, що вказаний нею розподіл майна відповідатиме принципу справедливості, добросовісності та розумності.

Просить визнати житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

Здійснити реальний поділ житлового будинку, визначивши за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по Ѕ частці вказаного будинку;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_3 ;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 ;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки Міtsubishi,модель Lancer, тип - легковий універсал, державний номер НОМЕР_1 , 1987року випуску НОМЕР_3.

Крім того, ОСОБА_2 надала додаткові пояснення щодо здійснених робіт по перебудові будинку, в яких зазначає, що спірний будинок був придбаний ОСОБА_1 влітку 1990р. будинок був в аварійному стані, без газу, без води. Був деревяно-саманний, критий цементною черепицею. В будинку було пічне опалення, балки, на яких трималася стеля були прогнилі і провислі, від чого стеля в кімнатах теж провисла. Задня стіна будинку частково прогнила і була провалена, тобто в стіні була діра. У дворі був в наявності аварійний погріб, два аварійні сараї, старий туалет, необладнана літня кухня. За двором був колодязь. Житло було в дуже поганому стані. Старі вікна, двері, глиняні стіни.

На момент укладання шлюбу, тобто до 10 серпня 1991року, дві стіни будинку було обкладено асбестоцементними трубами і підлито фундамент піл півтори стіни. У дворі був присутній водогін. В двох кімнатах було зроблено косметичний ремонт (на глиняні стіни наклеєні паперові шпалери. Також було розпочато монтаж парового опалення.

Восени 1991року було встановлено котел, який працював на твердому паливі.

В 1992році було підключено газопостачання. Зроблена прибудова 2,25м на 6 м, де планувалося розмістити кухню. Тобто, залитий фундамент, побудовано дві стіни з цегли, одну стіну обкладено асбестоцементними трубами. В кухні було встановлено газову плиту і газову колонку, поштукатурено вапном 2 стіни, підбито стелю з дсп, настелена підлога з дсп. Одна стіна лишалася глиняною.

Перекрито шифером Ѕ даху.

В 1993році було проведено воду у будинок, відкрито один дверний прохід і закрито інший. В двох кімнатах було зроблено косметичний ремонт - вапняна штукатурка і паперові шпалери.

В 1997р або 1998р було встановлено газовий лічильник, який коштував приблизно 300грн. В ці ж роки було демонтовано аварійну стіну між кімнатами, з двох маленьких кімнат вийшла одна велика кімната, на горищі вкладено нові балки і підв`язано до них аварійну стелю. Стіни було поштукатурено вапняною штукатуркою, стеля так і лишалася глиняною і неестетичною десь до 1999 або 2000р., потім на неї було наклеєно декоративні пінопластові плитки. В цей же період було перенесено одні двері (один прохід закрито, другий відкрито).

Літню кухню площею близько 9кв.м. не використовували за призначенням як літню кухню, однак там було залитий фундамент, цементним розчином залили підлогу і цементом поштукатурено стіни. Проведено туди опалення. ОСОБА_1 використовував її для своїх потреб як склад - майстерню.

В період 1999-2001р.р. частково впала задня аварійна стіна, замість неї було складено стіну з шлакоблоку. Демонтовані аварійний погреб і аварійний сарай. Встановлено в будинку ванну і унітаз. Викопано і викладено шлакоблоком вигрібну яму площею 2м*2м і глибиною більше 2,5метрів.

В 2005році вона стала приватним підприємцем і з цього часу почалося поліпшення будинку.

В 2006році було повністю замінено вікна в кількості 7 штук на пластикові. Вікна були отримані по бартеру за рекламу від приватного підприємця ОСОБА_4

В одній кімнаті , площею 13 кв.м , було оздоблено стіни і стелю гіпсокартоном, на підлогу покладено ДВП і лінолеум .

Вхідні двері в кімнату були оздоблені двп і декоративною плівкою.

В період з 2006р по 2012р було зроблено такі роботи:

Оздоблення гіпсокартоном, монтаж вбудованої шафи, оздоблення флизелиновими шпалерами , встановлено двері, кімната площею 8кв.м. настелили підлогу з двп і лінолеуму. Ремонт зроблено по бартеру за рекламу приватним підприємцем ОСОБА_5 ;

Шпаклювання особисто нею кімнати площею 23 кв.м. сучасною гіпсовою штукатуркою, оздоблення стін флизелиновими шпалерами, настелили підлогу двп і пофарбовали. Оздоблення вхідних в кімнату дверей двп і поклейка на них декоративної плівки;

Заміна старого газового котла на новий сучасний з високим КПД , заміна старої газової колонки на сучасну і встановлення електричного бойлеру;

Косметичний ремонт на кухні площею 8кв.м.: гіпсова штукатурка, сучасні шпалери, лінолеум, сантехніка;

Заміна електричної проводки, сантехніки;

Демонтаж старих вхідних дверей і встановлення нових пластикових дверей;

Утеплення 3стін будинку піностеролом;

Утеплено горище плитами з пінопласту;

Замінено водогін з металевого на пластиковий;

З однієї сторони утеплено фундамент плитами з пінопласту;

Замінено старий унітаз на новий;

Заміна старої виноградної альтанки на нову площею 2,5 на 8 метрів;

Розчищено двір від будівельного сміття, вирівняно ландшафт. Змонтовано навіс площею близько 8*3м, з них площу 3*2 м накрито шифером. Оздоблено дошками фронтон з тильного боку будинку;

На місці старих сараїв залита бетонна площадка приблизно 4*5м, збудовано декоративну стіну зі старої цегли і оздоблено її природним камінням , особисто нею;

Перекрито шифером Ѕ половину будинку;

Двір площею 16м*2,5м повністю залитий бетоном;

Старі ворота демонтовані і встановлені нові металеві сучасні;

Перед двором залита бетоном площадка приблизно 18 кв. м.;

Зроблено ландшафтні дизайнерські роботи в вигляді стежок з природного каменю, декоративних ставків та іншого у дворі і на території перед будинком;

Встановлено новий електричний лічильник;

Старі батареї замінено на сучасні; від приватного підприємця Лукієнко нею по бартеру за рекламу отримано набір пластикових труб для заміни опалення в будинку, які ОСОБА_1 використав вже після того, як вони перестали вести спільне господарство;

Залитий фундамент під гараж площею близько 5*6метрів;

В 2014році особисто нею у Львові було куплено і відправлено ОСОБА_1 новий електричний котел для опалення будинку.

Крім того для ремонту купувалися не тільки будівельні матеріали, але і інструменти. ОСОБА_1 має 3 зварювальні апарати. Було куплено бетонозмішувач, зроблено циркулярку.

Вважає, що під час її шлюбу з ОСОБА_1 відбулося значне поліпшення будинку і в кілька разів піднята ціна будинку. А тому має право на половину будинку, вартість якого значно поліпшена за рахунок її коштів. (а.с.137 -140)

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 надав заперечення на зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , (а.с.112-115), в яких зазначає, що не визнає зустрічні позовні вимоги з таких підстав.

Майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, тому будинок по АДРЕСА_4 взагалі не може розглядатися , як майно спільної сумісної власності дружини та чоловіка.

Припущення ОСОБА_2 щодо її трудових та грошових затрат , спрямованих на істотне поліпшення вартості зазначеного житлового будинку ґрунтується лише на особистих розсудах.

Ствердження позивача про істотне поліпшення вартості житлового будинку не доведено. Всі поліпшення, в тому числі добудови до житлового будинку, були зроблені внаслідок спільних трудових та грошових затрат.

Ухвалою суду від 11 квітня 2019року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.150-151).

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і просить позов задовольнити з підстав, викладених в позові. Як відповідач за зустрічним позовом, просить відмовити ОСОБА_2 в задоволенні її вимог щодо поділу житлового будинку за адресою АДРЕСА_4 і поділити майно в запропонованому ним в позові варіанті.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, з підстав зазначених в її зустрічному позові, просить її зустрічний позов задовольнити.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає , що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя підлягає частковому задоволенню. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

В силу ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В силу ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.08.1991року (а.с.30)

Фактично їхня сім`я розпалася з квітня 2014року , що сторонами у справі визнається. Згідно рішення Дружківського міського суду у справі № 229/4219/15-ц від 23 грудня 2015року шлюб між ними було розірвано. (а.с.19)

Під час шлюбу ними було придбано таке майно:

-Квартира, загальною площею 23,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , куплена 21 липня 2011року за 23460грн, право власності зареєстровано за ОСОБА_2 ;

-Квартира , загальною площею 35,8кв.м., яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 , куплена 27 грудня 2012року за 24 000грн, право власності зареєстровано за ОСОБА_2 ;

-Квартира , загальною площею 41,3кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , куплена 10 лютого 2014року за 30 000грн, право власності зареєстровано за ОСОБА_2 ;

-Автомобіль марки Міtsubishi,модель Lancer, тип - легковий універсал, державний номер НОМЕР_1 , 1987року випуску НОМЕР_3, договір купівлі продажу транспортного засобу 090786 від 07.08.2008р. , вартість 15000грн, право власності зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с.7-18,22)

Сторони не оспорюють вартість придбаного майна

Проте ОСОБА_2 вважає, що квартири були придбані за її особисті кошти, які вона заробила від здійснення підприємницької діяльності. Квартири були придбані для здійснення підприємницької діяльності, а саме здача їх в оренду щодобово.

Суд не погоджується з такими доводами позивача за зустрічним позовом з таких підстав.

Із змісту нормативних положень глав 7 та 8 СК України, власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в статті 60 СК України, де зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя регулюється положеннями статті 65 СК України.

Так, статтею 65 СК України визначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємноюзгодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловікмає право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України.

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка закріплені у статті 57 СК України.

Згідно зі ст. 52 ЦК України, фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідноі з законом не може бути звернено стягнення; фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатимеїй при поділіцього майна.

Отже, майно фізичної особи - підприємця, (яке використовується для господарської діяльності фізичної особи - підприємцем) вважається спільним майном подружжя , як і інше майно, набуте в період шлюбу , якщо воно придбане за рахунок належних подружжю коштів.

Як вже було зазначено, спірні квартири були придбані в період шлюбу.

Згідно пункту 1.7 Договору купівлі продажу від 10 лютого 2014р, квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , покупець, ОСОБА_2 свідчить, що під час укладання цього договору перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який письмовою заявою , посвідченою приватним нотаріусом Дружківського нотаріального округу Гнатенко В.Л., підтвердив свою згоду на купівлю вказаного нерухомого майна у спільну сумісну власність.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира АДРЕСА_6 , зареєстрована як спільна власність (а.с.11-13)

Згідно пункту 1.6 Договору купівлі продажу від 27 грудня 2012року , квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , покупець ОСОБА_2 свідчить , що під час укладання цього договору перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який письмовою заявою, посвідченою приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Гнатенко В.Л. від 27.12.2012року за реєстром № 5718, підтвердив свою згоду на купівлю вказаного нерухомого майна у спільну сумісну власність. (а.с.16)

Згідно п. 14 договору купівлі продажу від 21 липня 2011року, квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , придбання квартири за цим договором вчиняється за письмовою згодою чоловіка ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_4 , на підставі заяви, посвідченої приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Радіоновим Ю.В. 20 липня 2011року за р.№ 3939, що призначена для зберігання у справах нотаріуса. (а.с.14).

Отже, на момент укладання зазначених договорів, ОСОБА_2 визнавала факт того, що квартири купуються у спільну сумісну власність.

Ствердження позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , що квартири купувалися лише за кошти, отримані саме від її підприємницької діяльності , не знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Згідно розписки (а.с.118) ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_1 гроші в сумі 30 000грн, які вона позичала ОСОБА_2 і ОСОБА_1 для купівлі квартири за адресою АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала обставини, зазначені в розписці.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 пояснив в судовому засіданні, що квартира за адресою АДРЕСА_7 була придбана ними за кошти, які він отримав, як одноразову виплату допомоги по безробіттю в сумі 29783грн. На цей час він також був зареєстрований як приватний підприємець, і йому на розвиток бізнес плану, який він представив до центру зайнятості, була виплачена така сума.

Факт реєстрації ОСОБА_1 фізичною особою підприємцем, підтверджується випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с. 116), факт отримання коштів в сумі 29783грн, підтверджується довідкою з Дружківського центру зайнятості і наказом Дружківського центру зайнятості №113 про виплату ОСОБА_1 допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності (а.с.164) . Такі обставини не спростовані відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 приймав участь в ремонті придбаних квартир, також після її виїзду до м.Львова, ОСОБА_1 здає їх в оренду, отримує від цього дохід.

Отже суд вважає, що вищевказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Сторони у справі визнають факт того, що автомобіль, марки Міtsubishi,модель Lancer, придбаний ними за час шлюбу, є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніхпредставників.

Як позивач ОСОБА_1 так і позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в своїх позовних заявах зазначають на те, що автомобіль є спільною сумісною власністю позивача та відповідача (а.с.3, 57)

Суд не має сумніву щодо достовірності цієї обставини або добровільності їх визнання, а тому вважає її такою, що не підлягає доказуванню.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядженняспільниммайном, наявністьабовідсутністьвчинення одним з подружжядій, щопорушують права другого з подружжя, суперечатьінтересамсім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розглядусправи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірванняшлюбу, визнанняйогонедійсним та поділспільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Згідно з ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі (частина 1 статті 71 СК України), а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки (частини 4,5 ст.71 .СК України)

У разі недосягнення такої згоди між подружжям може застосовуватися стаття 365 ЦК України за наявності для цього відповідних підстав і суд може присудити одному з подружжя річ у натурі, а іншому - грошову компенсацію з підстав, передбачених цією статтею.

За частиною другою статті 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Оскільки спірні квартири і автомобіль є об`єктами спільної сумісної власності сторін, неподільними речам, які не можуть бути реально поділені між сторонами справи, суд приходить до висновку про їх поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем та відповідачем право власності на 1/2 частку кожної квартири та автомобіля.

Вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 щодо визнання будинку , що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , спільною сумісною власністю та його поділ задоволенню не підлягають з таких підстав.

Судом встановлено, і сторони визнають цей факт, що вищевказаний будинок був придбаний ОСОБА_1 до шлюбу, за договором купівлі продажу від 18.07.1990року (а.с.119).

ОСОБА_1 визнає, що в будинку були здійсненні всі перелічені ОСОБА_2 роботи. Проте будинок не збільшився в своїх розмірах. Ремонтні роботи проводилися, але все робилося за кошти, які він заробляв, його особистими зусиллями. Не заперечує, що ОСОБА_2 виконувала якісь роботи по ремонту, але її внесок не є таким, щоб визнавати 1/2частку. Всі переобладнання на плані будинку не показані. У відповідних органах дозволу він не отримував на переобладнання будинку. Будинок до теперішнього часу перебуває в ремонті, а тому планував внести зміни у план будинку після закінчення всіх робіт.

ОСОБА_2 визнала факт того, що будинок в розмірах не збільшився, що ОСОБА_1 також приймав участь у будівельних роботах своїм трудом. За її переконанням на ремонт будинку було витрачено більше 20 000доларів США.

При цьому в позові ОСОБА_2 зазначала, що оцінює будинок в 30 000грн. ОСОБА_1 під час розгляду справи не оспорював таку вартість будинку.

Відповідно до ст. ст. 24,25 Кодексу про шлюб та сім"ю, які діяли на момент купівлі ОСОБА_1 будинку, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном. Якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. (ст. 57 СК України).

Відповідно до ч.1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого подружжя, воно в разі спору може бути визнане за рішенням суду об"єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналіз положень ст. 57 та 62 СК діє підстави для висновку про те, що ст. 57 цього кодексу визначає правила віднесення майна до об"єктів особистої приватної власнсоті одного з подружжя, тоді як ст. 62 цього кодексу встановлює спеціальні умови, з настанням яких визначені попередньою нормою об"єкти особистої приватної власнсоті одного з подружжя можуть бути визнанні за рішенням суду об"єктами спільної сумісної власності подружжя.

Для застосування передбачених ст. 62 СК правил збільшення вартості майна повинне відбуватись внаслідок спільних затрат подружжя, незалежно від інших чинників (зокрема, тенденцій загального подорожчання конкретного майна), при цьому суттєвою ознакою повинне бути істотне збільшення вартості майна як об"єкта, його якісних характеристик.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з"ясуванню шляхом порявняння на час вирішення спору вартості об"єкта до та після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них , а також визначену на час розгляду справи вартість ремонтних робіт не можна вважати тим єдиним чинником, що безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна об"єкта.

Правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-130цс13, що висловлена при ухваленні постанови від 4 грудня 2013 року, визначає, що відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, але й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Як вже зазначав суд, сторони визнають, що переплановували будинок: переносили і влаштовували дверні прорізи, улаштовували в окремому приміщенні будинку ванну кімнату, туалет, міняли інженерне обладнання газових приладів, перебудовували несучу стіну з іншого матеріалу, міняли покриття даху.

Таким чином в результаті таких дій, спірний будинок втратив тотожність з тим, на який ОСОБА_1 отримано право власності за договором купівлі продажу від 18 липня 1990року.

Проте сторони не замовляли в БТІ техпаспорт на будинок, в якому зазначаються кількість поверхів, площа, рік побудови, планування, матеріали та стан інженерних мереж. Матеріали справи містять план будинку , експлікацію внутрішніх площей до плану будинку станом на 09.03.1988р. (а.с.141-143).

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

З огляду на викладене в даному випадку за подружжям можливе визнання права власності лише на будівельні матеріали, використані в процесі перебудови будинку, підстав для визнання будинку об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд не вбачає.

Фотографії, звіти суб"єкта малого підприємництва - фізичної особи , податкові декларації, які долучені ОСОБА_2 , як докази, (а.с.71-108) не підтверджують, що перелічені поліпшення в будинку були здійсненні за рахунок її особистих коштів та її фактичний внесок в поліпшення будинку складає 1/2 частку в такому майні.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалою суду від 09 квітня 2019року забезпечено зустрічний позов шляхом накладення арешту на будинок, розташований за адресою АДРЕСА_4 .

Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

З огляду на те, що суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання спірного будинку об"єктом права спільної сумісної власності, наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову шляхом скасування арешту, накладеного на спірний будинок.

Керуючись ст.ст. 2,4,5,10-13,76-81,141,258,259,264,265,268,273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об"єком спільної сумісної власності подружжя задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна задовольнити частково.

Визнати об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

- автомобіль марки Міtsubishi,модель Lancer, тип - легковий універсал, державний номер НОМЕР_1 , 1987року випуску НОМЕР_3,

- квартиру , яка розташована за адресою АДРЕСА_7 ,

- квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 .

- квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 .

Здійснити поділ спільного сумісного майна таким чином:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину за кожним на автомобіль марки Міtsubishi,модель Lancer, тип - легковий універсал, державний номер НОМЕР_1 , 1987року випуску НОМЕР_3.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 об"єктом права спільної сумісної власності і його поділ відмовити.

Скасувати арешт на будинок, розташований за адресою АДРЕСА_4 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), що накладений за ухвалою Дружківського міського суду від 09 квітня 2019року, справа № 229/5886/18, провадження № 2/229/180/2019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 13 червня 2019року.

Суддя: Т. Л. Панова

повний текст судового рішення складено 24 червня 2019р

Суддя : Т.Л. Панова