КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/6277/19 Головуючий у 1-й інст. - Журибеда О.М.
Апеляційне провадження 22-ц/824/9039/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Воронцової Марини Володимирівни на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року, постановлену у складі судді Журибеди О.М. у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову від 02 квітня 2019 року до подання позову, -

В С Т А Н О В И В :

02 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до подання позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , заборони вчиняти дії із пошкодження та/або заміни запірних пристроїв у вхідних дверях квартири та примусового входження/проникнення до квартири АДРЕСА_1 співробітникам та/або уповноваженим представникам Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до вирішення справи по суті. Крім того, позивач просив прийняти до уваги пропозицію щодо недоцільності вжиття заходів із зустрічного забезпечення, оскільки фактично його вже позбавлено майна, на користування яким він розраховував.

Посилається на те, що 01 червня 2007 року між ОСОБА_1 та АТ «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту, відповідно до умов якого, позивачем було отримано від банку кредит у розмірі 75 000 доларів США, що станом на день укладення договору становило 378 750 грн. ОСОБА_1 договір кредиту виконувався в обсязі взятих на себе зобов`язань, до 2013 року включно повертались кредитні кошти. Проте, починаючи з 2014 року, враховуючи політичну та економічну ситуацію в Україні, ріст курсу долара США по відношенню до української гривні, здорожчання отриманого кредиту та враховуючи інші фактори повернення позивачем кредитних коштів банку у тому обсязі, в якому вони були зафіксовані виявилось неможливим.

Незважаючи на неодноразові звернення до банку та спроби позивача врегулювати спір мирним шляхом, банк вимагав сплати значно більшої суми заборгованості, крім того, АТ «Укрсоцбанк» задовольнило свої вимоги кредитора/іпотекодержателя в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору через звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру, шляхом набуття на нього права власності.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 02 квітня 2019 року до подання позову - задоволено частково.

В порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , до розгляду справи по суті.

В задоволенні інших вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Воронцова Марина Володимирівна подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Посилається на те, що в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором від 01 червня 2007 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав вказана квартира на праві власності належить АТ «Укрсоцбанк», державна реєстрація якої проведена 12 грудня 2018 року.

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 обов`язків за кредитним договором, АТ «Укрсоцбанк» скористалось своїм правом у порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та задовольнило свої вимоги кредитора/іпотекодержателя в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору в позасудовий спосіб через звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності.

Підписанням іпотечного договору ОСОБА_1 засвідчив, що він надає іпотекодержателю згоду на прийняття іпотекодержателем одностороннього рішення про перехід права власності на предмет іпотеки до банку.

Суд дійшов помилкового висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, враховуючи, що ОСОБА_1 не надано доказу на підтвердження того, що нерухоме майно може бути відчужене на користь третіх осіб; існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі відчуження АТ «Укрсоцбанк» спірного нерухомого майна.

Крім того, накладення арешту на квартиру, що є предметом іпотеки, порушує права АТ «Укрсоцбанк», як іпотекодержателя, наданого йому як Законом України «Про іпотеку», так і умовами Іпотечного договору.

Суд застосував заходи забезпечення позову, які не можна визнати співмірними заявленим позовним вимогам, не зазначив мотивів про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, не врахував інтересів АТ «Укрсоцбанк» як стягувача.

Представник ОСОБА_1 подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі відчуження спірного нерухомого майна, про що свідчать відповідні факти. Зокрема, у період з 2014 року у зв`язку з неможливістю в повному обсязі виконувати зобов`язання за договором, ОСОБА_1 неодноразово звертався до банку з пропозиціями щодо врегулювання проблемних питань, проте вказані звернення банк залишив без уваги; звернення банку до суду з позовом про стягнення заборгованості в значно більших розмірах, аніж передбачено за договором; в порушення вимоги ст.35 Закону України «Про іпотеку» банк безпідставно, за участю реєстратора комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусейна Азіза Олги вчинив реєстраційну дію із реєстрації права власності на об`єкт спірного нерухомого майна. Зазначає, що підставою для вказаної реєстраційної дії стало неіснуюче повідомлення б/н від 03.08.2018 року, яке начеб - то було вручене невідомо кому про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про анулювання залишку заборгованості (позов про стягнення якої у цей час розглядався Святошинським районним судом м. Києва). Враховуючи, що банк з огляду на протиправне набуття цілком свідомо та оперативно міг відчужити право власності на спірну квартиру, суд правильно забезпечив позов шляхом накладення арешту на вказану квартиру.

В судовому засіданні представник Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.

ОСОБА_1 та його представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на обставини викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду. Разом з тим, заявником не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували наміри будь-яких осіб вчиняти дії із пошкодження та/або заміни запірних пристроїв у вхідних дверях квартири та примусового входження/проникнення до квартири АДРЕСА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальникові грошові кошти в розмірі 75 000, 00 доларів США.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно - квартиру АДРЕСА_1 .

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 обов`язків за кредитним договором, АТ «Укрсоцбанк» скористалося своїм правом у порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та задовольнило свої вимоги кредитора/іпотекодержателя в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору в позасудовий спосіб через звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання виключно після сплину строку, встановленого для виконання письмової вимоги, яка обов`язково повинна бути вручена іпотекодавцеві.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що 25.03.2019 року він отримав інформаційну довідку №160942406, відповідно до якої 12.12.2018 року реєстратором комунального підприємства «Світоч» м. Києва, гр. Алієвим Гусейном Азіз Огли було вчинено реєстраційну дію із реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 на нового власника - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Підставою для вказаної реєстраційної дії стало неіснуюче повідомлення б/н від 03.08.2018 року, яке начеб - то вручене невідомо кому про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про анулювання залишку заборгованості (позов про стягнення якої в цей час розглядався Святошинським районним судом м. Києва).

У зв`язку з тим, що позивачем ніколи не отримувалось жодного повідомлення й тим більше б/н від 03.08.2018 року про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості на підставі якого було прийнято рішення індексний номер №44665300 від 17.12.2018 року в «робочі години» підприємства о 20 г. 11 хв. гр. Алієвим Гусейном Азіз Огли , КП «Святоч» м. Києва, ОСОБА_1 вважає, що вказаним рішенням про реєстрацію права власності та протиправними діями банку було порушено його право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майнота (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржникому судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Враховуючи той факт, що з моменту звернення до суду і проведенням першого судового засідання може пройти значний проміжок часу, ОСОБА_1 02.04.2019 року звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позову, оскільки ПАТ «Укрсоцбанк» будучи власником майна може в будь-який час здійснити відчуження майна, що потягне перехід прав до інших осіб і зробить неможливим виконання рішення на користь ОСОБА_1 , у разі задоволення його позову щодо поновлення порушених прав на вищевказане майно.

Апеляційним судом встановлено, що 11.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Державного реєстраторакомунального підприємства «Світоч» м. Києва гр. Алієва Гусейна Азіз Огли про визнання незаконними та скасування рішення державного реєстратора, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно, а саме квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою.

Таким чином, на даний час ОСОБА_1 ініційовано спір у суді з приводу вказаного нерухомого майна, відносно якого вчинені дії, що призвели до зміни власника. На випадок встановлення порушення прав заявника і прийняття судом рішення на його користь, та у разі відчуження вказаного майна іпотекодержателем виникне ситуація, що суттєво ускладнить або зробить неможливим виконання рішення на користь позивача.

Враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про захист його прав, пов`язаних з вказаним нерухомим майном, яке було обтяжене іпотекою, і відносно якого на даний час здійснюються заходи щодо звернення на нього стягнення іпотекодержателем, виходячи з того, що захід забезпечення може бути вжитий і до подання позову, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про застосування заходів забезпечення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої у справі ухвали.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Воронцової Марини Володимирівни - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 червня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.