П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 червня 2019 року місто Київ

справа № 372/1322/17

провадження № 22ц/824/7466/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання Станішевської Б.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», подану адвокатом Поповою Мариною Віталіївною,

на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 6 березня 2019 року, постановлену у складі судді Кравченко М.В.,

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» про заміну стягувача,

В С Т А Н О В И В :

11 травня 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача у справі з ПАТ «Банк Форум» на правонаступника ТОВ «ФК «Інвест - Кредо». Свої вимоги обґрунтовувало тим, що у результаті укладення 13 квітня 2017 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» договору про відступлення права вимоги, кредитором у зобов`язанні, що було предметом розгляду у цій справи, стало ТОВ, котре згідно умов договору набуло права вимагати замість банку належного виконання боржником зобов`язань в межах переданого права.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 6 березня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Інвест- Кредо».

Не погоджуючись з такою ухвалою, представник ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» - адвокат Попова М.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву, замінити стягувача у справі № 2-110/10 з ПАТ «Банк Форум» на правонаступника ТОВ «ФК «Інвест -Кредо».

В апеляційній скарзі посилалась на те, що суд першої інстанції не з`ясував усі фактичні обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення, не надав належної оцінки доказам, наявним у матеріалах справи, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справа, а також судом не вірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити заяву та замінити стягувача з ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест-Кредо».

В судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_2 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник ПАТ «Банк Форум» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим суд вважав за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що на даний час в провадженні суду на розгляді перебуває заява ПАТ «Банк Форум» про поновлення терміну пред`явлення виконавчого листа до виконання та заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, виданого Обухівським районним судом Київської області 1 лютого 2012 року, таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи, що заявником не надано належних доказів на підтвердження та обґрунтування своїх доводів щодо заміни сторони у виконавчому листі, тому суд вважав, що правові підстави щодо заміни сторони у виконавчому листі відсутні.

З таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 8 листопада 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2011 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКБ «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 657 236,69 грн. Звернуто стягнення на предмет застави, а саме: жилий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,10 га за кадастровим номером НОМЕР_1 , земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером НОМЕР_2 та земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером НОМЕР_3 , що знаходяться по АДРЕСА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат.

11 травня 2017 року до Обухівського районного суду Київської області надійшла заява від ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» про заміну первісного стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ « ФК «Інвест-Кредо».

Свою заяву обґрунтовував тим, що ПАТ «Банк Форум» відступив право вимоги заборгованості по кредитним договорам боржників в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу прав.

13 квітня 2017 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» укладений договір про відступлення права вимоги № 491-Ф, відповідно до якого останній набув право грошової вимоги відносно боржників ПАТ «Банк Форум», в тому числі ОСОБА_1 за кредитним договором №0509/07/01-СL від 13 грудня 2007 року /том №4, а.с. 48-50/.

Актом прийому - передачі документації згідно Договору № 491-Ф про відступлення права вимоги від 13 квітня 2017 року первісний кредитор ПАТ «Банк Форум» передає, а новий кредитор отримує документи щодо кредитного договору №0509/07/01-СL від 13 грудня 2007 року укладеного ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 /том №4, а.с.51/.

Згідно акту прийому-передачі права вимоги від 13 квітня 2017 року, у зв`язку з надходженням 11 квітня 2017 року на рахунок первісного кредитора коштів в сумі 3 101 000 грн. згідно з пунктом 4 договору №491-Ф про відступлення права вимоги від 13 квітня 2017 року, на виконання умов договору № 491-Ф про відступлення права вимоги від 13 квітня 2017 року первісний кредитор передав, а новий прийняв право вимоги до боржника ОСОБА_1 /том №4, а.с.52/.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України, за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122 цс 13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до частини 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону правонаступником.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що положення цієї статті застосовується також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №201/8548/16-ц та від 5 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», суд першої інстанції не звернув уваги на те, що без заміни стягувача, правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ухвала Обухівського районного суду Київської області від 6 березня 2019 року постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому підлягає скасуванню, а заява ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» про заміну стягувача - задоволенню.

Перехід права вимоги підтверджується наявними в матеріалах справи договором №491-Ф про відступлення прав вимоги від 13 квітня 2017 року; реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами; актом прийому - передачі документації від 13 квітня 2017 року, актом прийому - передачі права вимоги від 13 квітня 2017 року.

Оскільки право вимоги за кредитним договором №№0509/07/01-СL від 13 грудня 2007 року, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 , перейшло від ПАТ «Банк Форум» до ТОВ «ФК «Інвест-Кредо», тому саме ТОВ «ФК «Інвест-Кредо»» на даний час є правонаступником ПАТ «Банк Форум».

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредит» - адвоката Попової Марини Віталіївни, - задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 6 березня 2019 року - скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест- Кредо».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 10 червня 2019 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус