ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року

м.Суми

Справа №587/2849/18

Номер провадження 22-ц/816/3771/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостик С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Романюка Анатолія Васильовича , представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Сумського районного суду Сумської області від 29 березня 2019 року в складі судді Степаненка О.А., ухваленого у м. Суми,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ), ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вимоги якого уточнили (а.с. 81 - 84), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 29 березня 2019 року стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_2 115200 грн матеріальної шкоди та 5000 грн моральної шкоди.

Крім того, частково задоволено позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди.

В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до МТСБУ про стягнення 115200 грн матеріальної шкоди та 5000 гривень моральної шкоди останній оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невірне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду у вказаній частині та ухвали нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову щодо МТСБУ.

Зокрема, заявник апеляційної скарги послався на те, що даний позов поданий до МТСБУ в порядку підп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Разом з тим, відшкодування моральної шкоди страховим бюро передбачено у разі звернення потерпілих на підставі підпунктів «г» та «ґ» п. 41.1 та підп. «в» п. 41.2 ст. 41 вказаного закону. Однак, як вказав відповідач, позивач не звертався з позовом про стягнення моральної шкоди відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому, на думку страхового бюро, відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілій ОСОБА_2 . Крім того, МТСБУ вважає, що суд вийшов за межі позовних вимог та безпідставно стягнув на користь третьої особи ОСОБА_2 страхове відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 115200 грн, оскільки в позовній заяві ставилось питання про стягнення вказаних коштів на користь ОСОБА_1 , яка є матір`ю потерпілої. При цьому, остання не може бути отримувачем вказаних коштів, оскільки ОСОБА_2 на час звернення до суду з даним позовом виповнилося вісімнадцять років та вона має повну цивільну дієздатність. До того ж, відповідач звертає увагу і на ту обставину, що ні ОСОБА_4 , ні позивач не звертались до МТСБУ з повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду та з заявою про страхове відшкодування, тобто не скористалися правом вирішення спору в досудовому порядку, тому саме винна особа, тобто відповідач ОСОБА_4 , повинен нести відповідальність за завдану шкоду.

Рішення суду в частині часткового задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди сторонами не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , її представника, а також представника позивача ОСОБА_2 - Романюка А.В. - про залишення рішення суду без змін, пояснення представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача МТСБУ на користь позивача ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 115200 грн та моральної шкоди у розмірі 5000 грн, суд першої інстанції виходив з того, що на момент вчинення дорожньо - транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_4 не була застрахована, а оскільки ОСОБА_2 є потерпілою особою, то вона має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди зі страхового бюро за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 09 вересня 2017 року близько 07 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ЗАЗ ТF 698 К, реєстраційний номер НОМЕР_1 , неподалік будинку № 24 по вул. Калинова в с. Верхня Сироватка Сумського району у напрямку м. Суми відволікся від керування транспортним засобом та допустив зіткнення із автомобілем МАЗ 6501С5, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля ЗАЗ ТF 698 К, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження, які відповідно до висновків судово - медичних експертиз № 1087 та № 1088 від 02 листопада 2017 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень постраждалій ОСОБА_2 призначено першу «А» групу інвалідності, при цьому, вона потребує постійного стороннього догляду.

Вказані обставини підтверджуються доповненням до посильного листка для МСЕК лікаря ортопеда від 27 грудня 2017 року, довідкою до акта огляду МСЕК від 10 січня 2018 року, а також вироком Сумського районного суду Сумської області від 07 травня 2018 року (а.с. 26, 27, 37-42), відповідно до якого ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

При цьому, цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 178622 грн.

В задоволенні позовних вимог до Моторно (транспортного) страхового бюро України відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави в особі Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації для перерахування КЗ СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» 130993,98 грн в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від кримінального правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 1786,22 грн та 1309,94 грн судового збору.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди на підставі п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України повернуто, оскільки його подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

При цьому, вирішено питання про речові докази.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 21 листопада 2018 року вирок Сумського районного суду Сумської області від 07 вересня 2018 року відносно ОСОБА_4 в частині вирішення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди скасовано з призначенням нового судового розгляду в Сумському районному суді Сумської області іншим складом суду в порядку цивільного судочинства (а.с.43-46).

Виходячи з вимог ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Нормами п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як встановлено судом першої інстанції, чого сторони не спростовують, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 застрахована не була.

Ураховуючи підп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно з п. 26.2 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення I групи інвалідності - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Беручи до уваги викладені норми закону, відповідальність за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в межах страхових сум повинно нести МТСБУ. При цьому, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги МТСБУ про відсутність підстав для відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_2 , оскільки вона не зверталася до бюро з відповідною заявою не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Дійсно, за змістом ст. 35.1 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Виходячи з вимог п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Судом першої інстанції встановлено та сторони не спростовують тієї обставини, що з повідомленням та заявою про страхове відшкодування потерпіла ОСОБА_2 до МТСБУ не зверталась.

Але з моменту звернення до суду з цивільним позовом в межах кримінального провадження про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася 09 вересня 2017 року, коли про дану пригоду дізналось МТСБУ, до часу ухвалення оскарженого рішення суду від 29 березня 2019 року страхове бюро не вчинило жодних дій щодо відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_2 . Крім того, як правильно вказав суд першої інстанції, необхідно взяти до уваги і ті обставини, що безпосередньо після дорожньо - транспортної пригоди позивач тривалий час перебувала на лікуванні, отримавши тяжкі тілесні ушкодження, які в подальшому потягли за собою встановлення першої групи інвалідності, отже, остання не мала фізичної можливості подати страховику відповідні документи.

До того ж, статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), однак, жодна з них не може бути застосована до спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що стягуючи з МТСБУ на користь потерпілої ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 115200 грн, суд першої інстанції вийшов з межі позовних вимог, так як в позовній заяві ставилось питання про стягнення вказаних коштів на користь ОСОБА_1 , яка є матір`ю потерпілої, не заслуговують на увагу колегії суддів. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що інтереси потерпілої ОСОБА_2 в суді першої інстанції представляв адвокат Романюк А.В., з уточнених позовних вимог якого (а.с. 81 - 84), вбачається, що позовну заяву від імені позивача ОСОБА_2 підписував Романюк А.В . Виходячи із заявлених вимог, матеріальну шкоду в розмірі 115200 грн позивачі просили стягнути на користь ОСОБА_1 , як близького родича потерпілої. Разом з тим, вирішуючи дану справу в межах заявлених позовних вимог, місцевий суд вважав, що спірні кошти необхідно стягнути саме на користь позивача ОСОБА_2 , яка є повнолітньої особою та має повну цивільну дієздатність, права якої порушені та підлягають судовому захисту.

Таким чином, посилання в апеляційній скарзі відповідача на відсутність правових підстав для виплати шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не знайшли свого підтвердження.

Разом з тим, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині стягнення з МТСБУ на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 5000 грн в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 (МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону (МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяннятранспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка) - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_8 моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з МТСБУ на користь потерпілої ОСОБА_2 моральної шкоди розмірі 5000 грн, оскільки у даній справі позивач має право на відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на умовах підп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у той же час, ст. 26-1 вказаного закону не передбачено відшкодування МТСБУ моральної шкоди, заподіяної потерпілому, у випадку відшкодування шкоди за рахунок коштів фонду захисту потерпілих у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення з МТСБУ на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 5000 грн як таке, що постановлено з порушенням норм матеріального права підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог, а апеляційна скарга, відповідно, - частковому задоволенню.

Ураховуючи, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково (на 4 %), тому на підставі ст. 141 ч. 1, ч. 13 ЦПК України МТСБУ за рахунок держави підлягає компенсації судовий збір за апеляційний перегляд справи в сумі 72,12 грн.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 29 березня 2019 року в частині стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_2 5000 грн моральної шкоди скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій оскарженій частині рішення Сумського районного суду Сумської області від 29 березня 2019 року залишити без змін.

Компенсувати Моторному (транспортному) страховому бюро України за рахунок держави судовий збір за апеляційний перегляд справи в сумі 72 грн 12 коп.

Поновити виконання рішення Сумського районного суду Сумської області від 29 березня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 липня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко