Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

за участю секретаря судового засідання - Комар К. П.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Зазначав, що 27.08.13 між ним та відповідачем було укладено договір позики.

Відповідно до договору позики відповідач взяв у нього в борг суму у розмірі 800 000 грн. і зобов`язався повернути суму боргу у строк до 31.12.16.

Свої зобов`язання за договором позики ОСОБА_3 не виконав, у встановлений в договорі позики строк суму боргу не повернув.

Крім того, зазначав, що відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки у встановлений в договорі позики строк відповідач суму боргу не повернув, позивач, посилаючись на норми ст. 625 ЦК України вважає, що за період з 01.01.17 до 10.08.18 підлягають стягненню з відповідача 3% річних у розмірі 38 531,50 грн. та інфляційні у розмірі 148 800 грн.

Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 987 331,50 грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 не виконав свої зобов`язання щодо повернення суми боргу, у встановлений в договорі позики строк, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 987 331,50 грн. суми заборгованості за договором позики та судові витрати.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі з викладених у ньому підстав.

Після доповіді про зміст заявлених вимог, судом було з`ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі, про що представником відповідача було подано письмову заяву, наслідки визнання позову представнику відповідача були роз`яснені та йому зрозумілі.

Згідно із ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі, про що представником відповідача було надано письмову заяву, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі та стягненню з відповідача на користь позивача 987 331, 50 грн. суми заборгованості за договором позики від 27.08.13, укладеного між ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Ураховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов у повному обсязі, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що складає 4 405 грн.

Керуючись ст. ст. 142, 200, 206, 259, 265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 987 331 (дев`ятсот вісімдесят сім тисяч триста тридцять одну) грн. 50 коп. суми заборгованості за договором позики від 27.08.13, укладеного між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Повернути з Державного бюджету ОСОБА_2 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що складає 4 405 (чотири тисячі чотириста п`ять) грн.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. С. Захарчук