КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 487/7130/14-к
Провадження № 6/488/154/19 р.
УХВАЛА

Іменем України

26.06.2019 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого по справі судді Чернявської Я.А.,

при секретарі Кулаві А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Старшого державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Паралєвої С.С., про примусове проникнення до житлового приміщення боржника,-

В С Т А Н О В И В:

25.06.2019 року старший державний виконавець Корабельного відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Паралєва С.С., звернувся до суду із поданням про надання дозволу на примусове проникнення до приміщення належного боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій повязаних з перевіркою майнового стану боржника.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що на виконанні в Корабельному відділі державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/488/2208/18 від 28.01.2019 року виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 05.04.2013 року в розмірі 100786, 90 грн., та судовий збір у розмірі 1007,97 грн.

06.02.2019 державним виконавцем Паралєвою С.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам.

Згідно довідки БД АІС Автомобіль та НАІС транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно відповіді ДФС України та ПФУ відомості про отримання боржником доходів, відкритих рахунків та пенсії станом на 06.02.2019 ОСОБА_1 отримує дохід в TOB «М.С.-ТРАНС».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта боржника, за боржником зареєстровано квартиру.

19.02.2019 року винесено постанову про арешт майна боржника. Дані про обтяження внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. 19.02.2019 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 05.04.2019 року направлено вимогу в TOB «М.С.-ТРАНС» про повідомлення причини не виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 19.02.2019 року. 24.04.2019 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в розмірі 681,03 грн., з них 119 грн. - виконавчі витрати; 69 - повернення авансового внеску Ротар С.В.; 44,82 - виконавчий збір; 448,21 грн. - погашення боргу. 10.05.2019 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в розмірі 97,87 грн., з них 8,89 - виконавчий збір; 88,98 грн. - погашення боргу. 14.05.2019 року складено акт державного виконавця, згідно якого боржник ОСОБА_1 повідомив, що звільнився з ТОВ «М.С.-ТРАНС» та працевлаштувався в ТОВ «Райдотранс-Логістив», також повідомлений, що 24.05.2019 року о 14:00 год. Державним виконавцем буде здійснено опис та арешт квартири. 15.05.2019 року направлено вимогу стягувану про присутність при винесені постанови про опис та арешт майна боржника. 17.05.2019 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 24.05.2019 року до відділу надійшла заява боржника про перенесення здійснення виконавчих дій. 27.05.2019 року направлено сторонам вимоги про присутність при описі та арешту майна боржника. 03.06.2019 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в розмірі 945,45 грн., з них 85,95 - виконавчий збір; 859,50 грн. - погашення боргу. 03.06.2019 року складено акт державного виконавця про неможливість здійснити опис майна боржника.

Рішення боржником станом на 12.06.2019 року не виконано. Тому на підставі вищевикладеного державний виконавець вважає, що провести опис та арешт майна боржника неможливо без примусового проникнення за адресою проживання боржника, а саме: АДРЕСА_1 .

Про розгляд справи державний виконавець був повідомлений невідкладно, в судове засідання не зявився в звязку з великою навантаженістю.

У зв`язку з тим, що на підставі ч. 2 ст. 439 ЦПК суд розглядає подання, зазначене в частині першої цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця, боржник надав до суду свої пояснення в письмовому вигляді та просив їх долучити їх до матеріалів провадження.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги письмові пояснення боржника, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконанні в Корабельному відділі державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/488/2208/18 від 28.01.2019 року виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 05.04.2013 року в розмірі 100786, 90 грн., та судовий збір у розмірі 1007,97 грн.

Судом встановлено, що всупереч твердженню державного виконавця, боржник не перешкоджає державному виконавцю у виконанні вказаного рішення суду, але виконавець не узгоджує дати вчинення ним виконавчих дій з боржником.

Так, виконавчі дії призначені на 24.05.2019 року за заявою ОСОБА_1 , були відкладені через відрядження боржника, відповідні докази були надані державному виконавцю. Про призначені на 03.06.2019 року виконавчі дії' із опису та арешту майна боржник дізнався лише 04.06.2019 року о 16.30, коли дружина його отримала поштою повідомлення державного виконавця. Тому акт державного виконавця про те, що боржник перешкоджає виконанню рішення суду не відповідає дійсності, оскільки виконавець обізнана про те, що боржник працює, тому за місцем свого проживання може не перебувати, а направлення поштою документів про час проведення виконавчих дій не дає гарантії, що боржник отримав їх вчасно. Окрім того, як вбачається із подання державного виконавця, виконавчі дії із опису майна боржника призначались лише двічі, і жодного разу належним чином.

Таким чином, у державного виконавця немає обгрунтованих доказів того, що провести опис та арешт майна боржника неможливо без примусового проникнення до житла боржника.

Крім того, із заробітної плати боржника щомісячно за постановою державного виконавця відраховуються кошти, які перераховуються стягувану, що свідчить про виконання рішення суду боржником.

На підставі ст. 30 Конституції України, примусове входження до житлового приміщення, проведення в ньому огляду та опису можливе лише за рішенням суду.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння божника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за подання державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до ч.1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про розшук боржника-фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи.

При цьому, згідно з приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На підставі п. 4 ч. 2ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

При цьому, необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Отже, виконавцем не надано доказів того, що боржник був належним чином повідомлений про здійснення останнім виконавчих дій, а відтак у суду відсутні докази, що боржник навмисно не надає державному виконавцю доступ до квартири.

Крім того, справа № 488/312/14-ц на даний час знаходиться у Верховному Суді з розгляду касаційної скарги боржника на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року (провадження 61-1836 ск 19 (розгляд 61-1836 ск 19)). Касаційне провадження по справі відкрито. До скарги також додано клопотання про зупинення виконання судового рішення, яке на даний час суддею Верховного Суду ще не розглянуте.

Даний факт на думку суду є незаперечною підставою вважати звернення державного виконавця з відповідним поданням до суду взагалі передчасним.

Тому, суд вважає що зазначене подання не підлягає задоволенню на підставі вищевикладеного та відповідно до діючого законодавства України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 439,260,261,353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Старшого державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Паралєвої С.С., про примусове проникнення до житлового приміщення боржника - відмовити.

Копію ухвали направити до Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Суддя: Яна Анатоліївна Чернявська