Справа № 2-117/11
Провадження № 6/727/90/19
УХВАЛА

24 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Гомонович Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернівці заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ТОВ «ОТП Факторинг Україна», Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернівецькій області про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

Адвокат Шмаров Є.Ю. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що у зв`язку з невиконанням заявником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до заявника та інших поручителів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Розглянувши позов суд ухвалив рішення про стягнення солідарно з відповідачів суми боргу.

Для виконання рішення суду, було видано виконавчий лист №2-117

В лютому 2018 року заявник добровільно погасив заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг» за кредитним договором повністю, про що свідчить відповідна довідка ТОВ «ОТП Факторинг» від 13 лютого 2018.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав, просив визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, пояснив суду, що заявником добровільно було погашено заборгованість, а тому є підстави передбачені ст. 432 ЦПК України для задоволення вказаної заяви.

Представники заінтересованих осіб - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області в судове засідання не з`явились, звернулись до суду з заявами про розгляд справи в їх відсутність.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 квітня 2011 року у справі № 2-117/2011 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість в сумі 628344,17 доларів США, що еквівалентно 4789490,60 грн., заборгованість по штрафним санкціям (пеню) в сумі 745513,29 грн., судові витрати по сплаті судового збору 73.33 долари США, що еквівалентно 566,67 грн. та по 10 грн з кожного витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (том 2 а.с.229).

28 квітня 2011 року Шевченківським районним судом м. Чернівці видано виконавчий лист №2-117/2011 на виконання рішення суду.

Згідно з постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій обл. Саінчука Є.В. від 25.07.2018 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-117/2011 завершено у зв`язку із повним фактичним виконанням виконавчого документу (том 3 а.с.37), а виконавчий лист повернуто до суду (том 3 а.с.38).

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, визначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано спеціальним законом - Законом України «Про виконавче провадження», яким визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Процедуру визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Доводи представника заявника про те, що виконавчий документ не підлягає виконанню, оскільки заявником добровільно було погашено заборгованість відхиляються судом з огляду на таке:

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: 1) матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання); 2) процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Отже, визнання виконавчого листа, таким що не підлягає виконанню, може застосовуватися лише у тих випадках, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом, зокрема у разі добровільного виконання рішення боржником поза виконавчим провадженням.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З метою уникнення ситуації, при якій у випадку погашення боржником заборгованості, сторона виконавчого провадження мала б звертатись до суду із заявами про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, зокрема, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Так, звернення до суду із заявами про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню у зв`язку з виконанням рішення суду є необґрунтованим, оскільки питання пов`язані із стягненням з боржників заборгованості, вирішується під час виконання рішення суду та контролюється виконавцем самостійно.

Таким чином, у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатись до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає, що узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі, тобто на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до постанови головного державного виконавця Саінчука Є.В. від 25.07.2018 року виконавче провадження №50027470 було завершено у зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого листа №2-117/2011, тому суд не вбачає підстав для визнання вказаного виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Крім цього, відповідно до пункту 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір не стягується.

З урахуванням викладеного, оскільки виконавчий лист було пред`явлено до виконання до відділу державної виконавчої служби та Законом України «Про виконавче провадження» як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження передбачено фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, а також враховуючи, що на теперішній час виконавче провадження з виконання спірного виконавчого листа вже завершено, суд приходить до висновку, що підстав для визнання виконавчого листа № 2-117/2011, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 28 квітня 2011 року, таким, що не підлягає виконанню, немає, а отже у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 258-261, 432 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ТОВ «ОТП Факторинг Україна», Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернівецькій області про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відмовити.

З повним тестом ухвали суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 29.05.2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повний тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя: