Постанова

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 543/408/17

провадження № 61-24526св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвали апеляційного суду Полтавської області у складі колегії суддів: Дорош А. І., Карпушина Г. Л., Триголова В. М., від 02 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником будинку АДРЕСА_1 . Поряд із його будинком проживає ОСОБА_2 Будинки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розділяє земельна ділянка загального користування (проїзд), яку використовує ОСОБА_1 для доступу до свого майна - житлового будинку, господарських будівель, земель для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства. На початку 2016 року ОСОБА_2 , порушивши межі належної йому земельної ділянки, самовільно захопив землі загального користування ( проїзд ), закидав земельну ділянку гіллям з дерев та іншим сміттям, чим перешкодив вільний доступ до майна.

Таким чином, просив зобов`язати ОСОБА_2 звільнити зазначену земельну ділянку загального користування (проїзд) від гілок дерев та іншого сміття (майна) належного ОСОБА_2 , що утворилися внаслідок його незаконних дій.

26 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про залишення без розгляду позову, оскільки відповідач під час розгляду вказаної справи добровільно виконав вимоги позивача, звільнив проїзд від свого майна.

Відповідач не заперечував проти залишення позову без розгляду, однак просив стягнути з позивача на його користь понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 2 048,64 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 30 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду; стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу в сумі 2 048,64 грн.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки відповідачем понесені судові витрати для захисту своїх прав, шляхом укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом, які підтверджені угодою, розрахунком та квитанцією, тому заява ОСОБА_2 про стягнення судових витрат підлягає задоволенню.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 02 серпня 2017 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 02 серпня 2017 року про виправлення описки, ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 30 червня 2017 року в частині стягнення витрат на правову допомогу скасовано і постановлено нову ухвалу про відмову у задоволенні вимоги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, за рахунок ОСОБА_1 ; в іншій частині ухвалу місцевого суду залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про задоволення заяви про відшкодування судових витрат за рахунок позивача, оскільки доказів вчинення позивачем необгрунтованих дій до суду не надано, а законом надано позивачу право для звернення до суду із заявою про залишення позову без розгляду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 , у якій він,посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвали апеляційного суду від 02 серпня 2017 року (в т. ч. про виправлення описки) та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою ВССУ від 08 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Справу № 543/408/17 передано до Верховного Суду.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

ОСОБА_2 зазначає, що позивачем не було надано до суду доказів на підтвердження його позовних вимог, тобто позов є безпідставним. Крім того, зазначає, що висновок апеляційного суду про те, що квитанція про оплату послуг адвокату не відповідає встановленим вимогам до документу є помилковим, оскільки такий висновок не грунтується на вимогах закону.

Доводи відзиву (заперечень) на касаційну скаргу

Позивач не скористався правом на подання відзиву (заперечень) на касаційну скаргу.

Обставини справи

Судом установлено, що у провадженні Оржицького районного суду Полтавської області знаходилась справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном.

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про залишення без розгляду позову, посилаючись на те, що відповідач під час розгляду вказаної справи добровільно виконав вимоги позивача, звільнив проїзд від свого майна.

Відповідач заявив клопотання про стягнення з позивача на його користь понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 2 048,64 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення.

Встановлено й вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції Україниправа і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 207 ЦПК України (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 89 ЦПК України (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Таким чином, законодавець, гарантуючи особам право на звернення до суду за захистом та право на позов у вказаній редакції ЦПК України, передбачив компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Добросовісні дії позивача спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

За змістом частини третьої статті 89 ЦПК України 2004 року, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно було довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності та надавши їм належну оцінку, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про залишення його позову про усунення перешкод у користуванні майномбез розгляду не свідчить про безпідставність та необґрунтованість його позову. Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, так як це його право, передбачене цивільним процесуальним законодавством України, яке не містить обмежень в його реалізації. Крім того, у заяві про залишення позову без розгляду позивач зазначав, що відповідач добровільно усунув перешкоди у користуванні майном під час розгляду справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвали апеляційного суду Полтавської області від 02 серпня 2017 року - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 02 серпня 2017 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 02 серпня 2017 року про виправлення описки, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнєцов