Справа № 333/6379/18
Провадження № 2/333/511/19
10 червня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Дмитрієвої М.М.,
за участю секретаря Здановської К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_3 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне.
З 10 лютого 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя між сторонами не склалося через постійні сварки та зловживання відповідачем спиртними напоями. З 2016 року сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Позивач вважає, що надання строку на примирення не доцільне, оскільки збереження шлюбу не можливе.
Відповідач вихованням сина не займається, матеріальну допомогу не надає. Позивач не має постійного місця роботи, тому утримувати самостійно дитину їй важко.
Позивач просить: 1) розірвати шлюб; 2) після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_5 »; 3) стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1 500 грн. щомісяця, з дня подачі позовної заяви та до досягненням дитиною повноліття з урахуванням індексації, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.
Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
10 квітня 2019 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 , повідомлена своєчасно та належним чином, не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідач ОСОБА_2 , у підготовчі засідання на 17 січня 2019 року, 12 лютого 2019 року, 27 лютого 2019 року, 14 квітня 2019 року та у судові засідання на 08 травня 2019 року та на 10 червня 2019 року не з`явився, причини його неявки суду не відомі.
Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно та, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
З 10 лютого 2012 року позивач ОСОБА_6 перебуває з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 40.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 04 травня 2012 року Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 455, сторони є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно зі ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки відповідач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України, яка передбачає можливість пред`явлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу.
Судом встановлено, що родина розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо. Від шлюбу сторони мають дитину.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них.
Аналізуючи докази у справі, суд приходить до висновку, що оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно зі ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Тому копію рішення для виконання необхідно направити до Комунарського районного в м.Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.
Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів, то слід зазначити наступне.
Судом встановлено, що на даний час дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні.
Згідно зі ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно зі ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дитини, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання дитиною сторін коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли б утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у частині від доходу як раз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Оскільки позивач, мати неповнолітньої дитини, займається її вихованням та утриманням, батько дитини матеріальну допомогу на утримання сина не надає, то вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню.
Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Судом встановлено, що позовну заяву було подано позивачем до суду 19 листопада 2018 року.
Враховуючи, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову із вимогою про стягнення аліментів, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704, 80 грн., та з відповідача в дохід держави в сумі 704, 80 грн.
Керуючись ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 24, 105, 112, 114-115, 180, 182-184, 191 СК України, ст.ст. 4, 12-13, 76, 81, 265, 280- 284, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 10 лютого 2012 року Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 40, - розірвати.
Після розірвання шлюбу сторони прізвище не змінюють.
Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 500 грн. щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,в дохід держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку в Запорізький апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення суду залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Копію рішення направити сторонам та після набрання ним законної сили до Комунарського районного в м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для виконання.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва