Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"20" червня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Кравченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, в якому просить суд: визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона, відповідно до договору дарування від 23 жовтня 2013 року, посвідченого Ляпуновою Я.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_2 . На момент укладення вказаного договору, у квартирі був зареєстрований ОСОБА_2 , як відомо позивачу, він далекий родич дарувальника ОСОБА_3 . З грудня 2015 року відповідач не проживає у спірній квартирі, прохання позивача знятися з реєстрації добровільно - ігнорує. Відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Реєстрація відповідача у квартира, що на праві приватної власності належить позивачу, позбавляє її в повному об`ємі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, що є підставою для захисту її прав у суді.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року постановлено про розгляд справи у загальному позовному провадженні та розпочато підготовче провадження з дня постановлення ухвали.

18 жовтня 2018 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням направлено за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

04 квітня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити та не заперечувала проти заочного рішення у справі; розгляд справи просила проводити у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суд про причини не явки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, яка просила справу розглянути без її участі та відповідача, який, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, та за згодою позивача ухвалити заочне рішення.

Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування квартири від 23 жовтня 2013 року, посвідченого Ляпуновою Я.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 3321 (а.с.6), що також підтверджується даними Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7).

За даними довідки про склад сім`ї та реєстрації № 3336 від 05.07.2017, складеної Комунальним концерном «Центр комунального сервісу», у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).

Із Актів від 05.04.2017, 05.05.2017, 05.06.2017, складених майстром технічної дільниці № 5 ОСОБА_4 та затверджених начальником ЖЕД-409 ОСОБА_5. , вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, зареєстрований та не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 2015 року і по час складання актів (а.с.8-10).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх

сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень її прав власника житлового приміщення, в даному випадку шляхом визнання таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 ОСОБА_2 .

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 76, 77-81, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: