КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8971/2019
справа № 369/3424/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у порядку ст.. 369 ЦПК України справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області, постановлену під головуванням судді Ковальчук Л.М. 20 березня 2019 року (про направлення справи за підсудністю), у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ Страхова компанія «Галицька» про стягнення матеріальної шкоди, пені, інфляційних втрат, 3% річних за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки,

У С Т А Н О В И Л А :

У березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ПАТ СК «Галицька» про стягнення матеріальної шкоди, пені, інфляційних втрат, 3% річних за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

На обґрунтування позову вказувала, що 30.08.2018 о 12.20 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Пежо-605» д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Комарова, 1 в м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок удару останній здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався попереду. В результаті зіткнень транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Зазначала, що автомобіль «Пежо-605» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 та на час ДТП був під керуванням ОСОБА_2 Автомобіль «Фольксваген» д.н.з НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 та на час ДТП був під її керуванням.

Відповідно до адміністративного протоколу, складеного співробітниками Управління патрульної служби МВС України в м. Києві, дорожньо - транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «Пежо-605» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який порушивши п.п. 2.36, 12.1, 13.1 ПДР України, здійснивши зіткнення з двома автомобілями: «Фольксваген» і «Хюндай».

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.09.2018 водія ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлено, що ДТП сталася з його вини, тобто вину ОСОБА_2 доведено в судовому порядку.

Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ СК «Галицька», згідно Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та полісу № АМ/2434282.

Посилаючись на те, що на сьогодні відповідачами жодної виплати не проведенно, у зв?язку із чим, позивач була вимушена звернутись до суду.

Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ Страхова компанія «Галицька» про стягнення матеріальної шкоди, пені, інфляційних втрат, 3% річних за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, передано за підсудністю на розгляд до Івано - Франківського міського суду.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що місцевий суд не звернув увагу на те, що позивач пред?явив позов на підставі ч. 1 ст. 27 ЦПК, у зв?язку із тим, що саме відповідач ОСОБА_2 визнаний винним в скоєнні ДТП від 30.08.2018, в якому позивачу було завдано матеріальної шкоди. Крім того, вказувала, що позовна заява містить вимоги до ПАТ СК «Галицька», так як цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована вказаною страховою компанією, а відтак існує зобов?язання відшкодування позивачу понесеної шкоди, завданої водієм ОСОБА_2

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п. 6 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про передачу даної цивільної справи, суд першої інстанції виходив із того, що справа підсудна Івано - Франківському міському суду на підставі ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду не погоджується виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право кожного на розгляд його справи судом передбачено також п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсудність справ позовного провадження визначається розділом 3 главою 2 розділу І ЦПК України.

Позови до фізичної особи пред?являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом ( ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

Позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров?я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред?являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди ( ч. 3 ст. 28 ЦПК України).

Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленою статтею 30 цього Кодексу.

Альтернативна підсудність є пільговою, специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин, позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

З матеріалів справи убачається, що правовідносини, що склались між сторонами пов?язані із заподіянням шкоди внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яке мало місце в Солом?янському районі м. Києва, однак, позивач, скориставшись своїм правом, передбаченого ч. 16 ст. 28 ЦПК України, пред?явив позов на підставі ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Відтак на дані правовідносини поширюються правила щодо альтернативної підсудності.

Позивач ОСОБА_1 15.03.2019 звернулась до Києво - Святошинського районного суду Київської області з даним позовом за місцем знаходження відповідача ОСОБА_2 .

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов?язків особи чи при розгляді будь - якого кримінального обвинувачення, що пред?являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

У справі Bellet v. France суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що місцевим судом необґрунтовано прийнято рішення про направлення вказаної справи за територіальною підсудністю до Івано - Франківського міського суду на підставі п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, порушивши право позивача на доступ до правосуддя.

За таких обставин оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області, постановлену під головуванням судді Ковальчук Л.М. 20 березня 2019 року, скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 червня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді :