Провадження № 2/369/12/19
16.05.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.
за участю секретаря Бугайової М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боярської міської територіальної громади в особі Боярської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Головне територіальне управління юстиції у Київській області, Комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Гладкова Оксана Петрівна, про визнання права власності на 16/25 частин житлового будинку та на Ѕ частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом, -
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3 . Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить 16/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, яку вона набула на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане Державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори від 23.12.2003 року. Крім того, за своє життя ОСОБА_3 та її брат ОСОБА_2 , в порядку спадкування, набули право власності на земельну ділянку площею 1041 кв. м., яка розташована на території по АДРЕСА_1 , та належала їх спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого Боярською міською Радою народних депутатів 07.05.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2047. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги є позивач, який у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Гладкової Оксани Петрівни, а також чоловік померлої ОСОБА_5 , який відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_3 Приватним нотарусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Гладковою О.П. було відкрито спадкову справу та було зареєстровано за №1/2016.
Однак, у зв`язку з тим, що спадкодавець не зареєструвала своє право власності на належне їй майно, у позивача відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності на 16/25 частин спадкового житлового будинку, а також на Ѕ частку земельної ділянки, на якій він розташований, а тому приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Гладковою О.П. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, на підтвердження чого 11.07.2016 року позивачу видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій в зв`язку з ненаданням ним правовстановлюючих документів з підтвердженням реєстрації Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гладковій О. П., а тому позивач змушений звернутись до суду із даним позовом.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на 16/25 частки будинку АДРЕСА_1 , а також право власності на Ѕ частку земельної ділянки, яка знаходиться на території м. Боярка АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 ..
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи не надсилав.
Треті особи про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, направили до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності.
Суд, з`ясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним у справі доказам, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
При цьому відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до вимог статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право та примусове виконання обовязку в натурі.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 від 12.11.2015 року, відділом РАЦС Брестського міськвиконкому (а.с. 9-10).
ОСОБА_3 була матір`ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Києво-Святошинським районним Будинком урочистих подій м. Боярка 15.04.1993 року, актовий запис №11 (а.с.13).
03.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Гладкової О.П. із заявою №2 про прийняття спадщини. (а.с. 21).
Іншим спадкоємцем першої черги до майна померлої є її чоловік ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_4 , виданим відділом РАЦС Брестського міськвиконкому. (а.с. 28).
ОСОБА_5 заявою №1 від 03.05.2016 року відмовився від належної йому за законом частки спадкового майна на користь сина - позивача по справі.(а.с.22).
Таким чином, після смерті ОСОБА_3 позивач у встановлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Інший спадкоємець першої черги у встановлений законом строк відмовився від прийняття спадщини.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої, в тому числі, входить Ѕ частина 16/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, яку вона набула на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що видано державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори від 23.12.2003 року, реєстровий номер 2852 (а.с.32), а також Ѕ частина земельної ділянки площею 1041 кв. м., яка розташована на території по АДРЕСА_1 , яку вона набула на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що видано державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори від 23.12.2003 року, реєстровий номер 2854 (а.с.33).
Іншим співвласником вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки є ОСОБА_2 , який не заперечував проти видачі свідоцтв про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 її сину ОСОБА_1 , або визнання за ним права на спадкування після померлої ОСОБА_3 на підставі рішення суду, що підтверджується заявою ОСОБА_2 від 14.02.2019 року, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального кругу Краснокутською Г.О., реєстраційний номер НОМЕР_5 .
На підставі заяви позивача була заведена спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 за №1/2016 (індекс справи 02-14). (а.с. 77-106)
Як вбачається із спадкової справи №1/2016 (індекс справи 02-14) позивач є єдиним спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_3 ..
Заповіту померла ОСОБА_3 не видавала.
Згідно ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
У відповідності до встановленої законом черговості у першу чергу спадкують діти спадкодавця, той з подружжя, хто пережив його, та батьки.
За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї.
Статтею 1297 ЦК України встановлюється обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутись до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.
11.07.2016 року ОСОБА_1 , через свого представника звернувся до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Гладкової О.П. з заявою №3 про отримання свідоцтв про право на спадщину.(а.с. 87)
Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на 16/25 частки будинку АДРЕСА_1 , а також право власності на Ѕ частку земельної ділянки, яка знаходиться на території АДРЕСА_1 позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що за спадкодавицею не було зареєстроване право власності на належне їй спадкове майно, що підтверджуються постановою приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Гладкової О.П. від 11.07.2016 року.
Статтєю 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини 1 статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Правилами частин третьої статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Згідно зі статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. При цьому, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 грудня 2003 року державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Цебровою Л.М. посвідчено, що на підставі ст. 529 ЦК України спадкоємцями майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , є в рівних частинах: дочка ОСОБА_3 , та син ОСОБА_2 , які проживають в АДРЕСА_1 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 16/25 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , належних померлій ОСОБА_4 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Боярської міської ради 18 травня 1993 року на підставі рішення виконкому Боярської міської ради № 142 від 10 травня 1993 року та зареєстрованого в Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації за № 664, у книзі № 17, реєстраційний № 3915186.
Належність Ѕ частини 16/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори від 23.12.2003 року, реєстровий номер 2852 (а.с.32).
Належність Ѕ частини земельної ділянки площею 1041 кв. м., яка розташована на території по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори від 23.12.2003 року, реєстровий номер 2854 (а.с.33)
Право власності на нерухоме майно згідно із ч.2 ст. 1299 ПК України виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.
Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.
Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Отже, право власності на майно до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.
Враховуючи вищевикладені норми, ОСОБА_3 набула спадкові частки житлового будинку та земельної ділянки, однак з незалежних від неї обставин за життя не встигла або не змогла зареєструвати право власності на них.
Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність реєстрації в бюро технічної інвентаризації на будинок АДРЕСА_1 , а також відсутність реєстрації частини земельної ділянки, яка розташована на території АДРЕСА_1 в Боярка не позбавляє позивача права на спадщину після смерті ОСОБА_3 ..
Оскільки іншим чином, ніж в судовому порядку, визнати право власності на спадкове майно за позивачем неможливо, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог частково.
В решті позову суд відмовляє в його задоволенні у зв`язку з необгрунтованістю вимог.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 392, 1218, 1223, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81,259, 264, 265, 268, 280, 282, 284 ЦПК України, беручи до уваги роз`яснення, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд-
Позов ОСОБА_1 до Боярської міської територіальної громади в особі Боярської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Головне територіальне управління юстиції у Київській області, Комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Гладкова Оксана Петрівна про визнання права власності на 16/25 частин житлового будинку та на Ѕ частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_6 , право власності на Ѕ частину 16/25 частки будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_6 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки, що становить площу 520,50 кв.м. та розташована на території АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.
Суддя: Ковальчук Л.М.