Єдиний унікальний номер судової справи: 2-882/11
Номер провадження: 22-ц/812/1041/19
Постанова

іменем України

14 червня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої Самчишиної Н.В.,

суддів: Лівінського І.В., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Біляєвою В.М.,

за участі:

представника заявника ОСОБА_7,

представника Корабельного ВДВС - Браги О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2018 року, постановлену під головуванням судді Лазаревої Г.М., дата складання повного судового рішення не зазначена, за скаргою ОСОБА_2 на дії посадових осіб Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, заінтересована особа - ОСОБА_3 ,

встановила:

13 березня 2018 року ОСОБА_2 подала скаргу на дії посадових осіб Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області у рамках виконавчого провадження № 55236305 з виконання виконавчого листа № 2-882/2011 виданого від 09 червня 2011 року Корабельним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_4 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Скарга мотивована тим, що 07 березня 2018 року під час ознайомлення представника заявника з матеріалами виконавчого провадження було встановлено наявність розрахунку розміру заборгованості станом на 01 листопада 2017 року зі сплати аліментів ОСОБА_4 , в який внесене недостовірну інформацію про начебто сплату на користь ОСОБА_2 аліментів на суму 7 884 грн. 49 коп.

ОСОБА_2 не згодна з таким розрахунком заборгованості, оскільки їй державним виконавцем не було перераховано вказаних коштів та на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби стягнуті з боржника грошові кошти не надходили.

Посилаючись на викладене та порушення державним виконавцем ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_2 просила визнати неправомірними дії посадових осіб Корабельного ВДВС в частині внесення недостовірної інформації до інформаційних баз, у тому числі до розрахунку заборгованості з аліментів за виконавчим документом № 2-882/2011 від 09 червня 2011 року, про сплату державним виконавцем на користь стягувача ОСОБА_2 стягнутих з боржника ОСОБА_4 аліментів у розмірі 7884 грн. 49 коп. та зобов`язати уповноважених осіб Корабельного ВДВС вилучити таку інформацію з інформаційних баз, у тому числі розрахунку заборгованості з аліментів за вказаним виконавчим документом.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2018 року скаргу ОСОБА_2 залишено без розгляду з тих підстав, що строк на вчинення процесуальної дії сплинув, а клопотання про поновлення строку не подано.

-2-

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом законних прав та інтересів скаржника, норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що посилання суду на обізнаність заявника в існуванні розрахунку заборгованості з листопада 2017 року є безпідставним, оскільки цей розрахунок не є процесуальним документом, який направляється стягувачу, був складений іншим державним виконавцем, ніж тим, що здійснював виконавче провадження і тому був ретельно прихований від стягувача з метою закриття виконавчого провадження без здійснення перерахування стягувачу жодної копійки.

Інші учасники справи правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористались.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ст. 447 ЦПК України передбачено право сторони виконавчого провадження звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 385 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Положеннями статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) передбачено, що рішення, дії чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частина 5 цієї ж статті передбачає, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 449 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

Встановлено, що на виконанні у Корабельного ВДВС знаходився виконавчий лист № 2-882/2011 виданий 09 червня 2011 року Корабельним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів (заробітку), починаючи з 11 січня 2011 року і до повноліття.

З розрахунку розміру заборгованості станом на 01 листопада 2017 року, складеним державним виконавцем, вбачається сплата в жовтні 2017 року стягувачу аліментів на загальну суму 7 884 грн. 49 коп.

Заявник вважала, що строк для подання скарги не пропущений, оскільки про такий розрахунок заборгованості стало відомо 07 березня 2018 року під час ознайомлення її представника із матеріалами виконавчого провадження.

-3-

Крім того вважала, що вказані суми не підлягали зарахуванню до суми аліментів, оскільки не були сплачені на її користь.

З письмових пояснень на скаргу Корабельного ВДВС вбачається, що вказані платежі були включені державним виконавцем до розрахунку заборгованості на підставі документів боржника, що підтверджували надіслання аліментів стягувачу поштовим переказом грошових коштів в сумі 7 884 грн. 49 коп. від 02 листопада 2017 року.

З матеріалів виконавчого провадження № 55236305, наданого на запит суду апеляційної інстанції вбачається, що у рамках первісного виконавчого провадження № 54083806, 01 листопада 2017 року державним виконавцем було складено оскаржуваний розрахунок заборгованості з аліментів.

Постановою державного виконавця від 17 листопада 2017 року через перешкоди стягувача, а саме не надання реквізитів для перерахунку аліментів від боржника за пунктом 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист було повернуто стягувачу.

22 листопада 2017 року ОСОБА_2 повторно пред`явлено виконавчий лист до виконання. 24 листопада 2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що в рамках виконавчого провадження № 54083806 ОСОБА_6 повинна була дізнатися про розмір заборгованості з аліментів саме з листопада 2017 року, оскільки державним виконавцем було повернуто виконавчий документ з підстав ненадання виконавцю реквізитів для перерахунку аліментів від боржника, тоді як зі скаргою заявник звернулась тільки 13 березня 2018 року, тобто з пропуском строку для подання скарги. При цьому клопотання про поновлення строку для подання скарги ОСОБА_2 не заявляла.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про пропуск стягувачем встановленого частиною першою статті 449 ЦПК України строку на оскарження дій державного виконавця.

Статтею 126 ЦПК України встановлено, що документи подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

-4-

За такого, колегія суддів погоджується з висновком суду про пропуск ОСОБА_2 строку на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, у зв`язку з чим скаргу ОСОБА_2 слід залишити без розгляду.

З урахуванням вищевикладеного, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів, викладених в апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-383, 387 ЦПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: І.В. Лівінський

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 14 червня 2019 року.