Справа № 484/2119/19
Провадження № 2/484/967/19
Ухвала

про залишення позову без руху

11.06.2019 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Максютенко О.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з/особа Первомайський районний відділ ДРАЦС Головного управління юстиції в Миколаївській області про визнання батьківства

в с т а н о в и в

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом де просив визнати його батьком дитини яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 та просить зобов`язати Первомайський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області внести зміни до актового запису №87 від 27.03.2019 рок про народження ОСОБА_5 , а саме змінити прізвище дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в графі батько записати якого як батька дитини.

Просив звільнити його від сплати судового збору у зв`язку з тим, що він є учасником бойових дій.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтями 175, 177 ЦПК України.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про залишення заяви без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог статті 175 ЦПК України, а саме: заява, зокрема, повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти (пункт 2 частини 3 статті 175 ЦПК України).

Відомості зазначені позивачем про учасників процесу є не повними, а саме: щодо відповідачів зазначено лише їх прізвище ім`я та по батькові, статус Первомайського районного відділу ДРАЦС Головного управління юстиції в Миколаївській області як З/особа є для суду не зрозумілим, оскільки сторонами в позовному провадженні є треті особи з самостійними вимогами або треті особи, які не заявляють самостійних вимого щодо предмету спору. Також відсутній ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Позовні вимоги викладені не конкретно, позивач просить визнати його батьком дитини яка на народилась у відповідача, однак не зазначає ні прізвища ні імені ні по батькові дитину. Просить внести зміни до актового запису про народження, однак не додає до матеріалів справи витягу з актового запису про народження дитини. Не конкретно зазначені вимоги щодо зміни прізвища дитини, відсутнє визначення імені по батькові.

Більш того, пунктом 8 частини 3 статті 175 ЦПК України визначено, що заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, а приписи частини 5 статті 177 ЦПК України містять вимогу про зобовязання позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

За приписами частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з вимогами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768, 40 грн.

Пунктом 10 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Згідно Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожні вимогу немайнового характеру.

Позивачем в позові заявлено про дві вимоги немайнового характеру: визнати його батьком дитини та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за кожні вимогу та надати суду квитанції.

Разом з цим, матеріали позовної заяви містять клопотання, з якого вбачається, що позивач просить звільнити його від сплати судового збору з посиланням на те, що він є учасником бойових дій.

Суддя, надавши оцінку заявленому клопотанню, вважає, що підстави для його задоволення відсутні, виходячи з наступного.

У відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND) (Заява N28249/95) від 19.06.2001 року, суд констатував, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Проте у цьому ж рішенні суд також наголошує, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Відповідно Суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (п. 60).

Також, зокрема, у п.п. 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини «Станков проти Болгарії» («STANKOVv. BULGARIA») від 12.07.2007 (заява №68490/01), вказано про те, що цілі, які переслідуються при стягненні судових витрат, зокрема судового збору слід вважати прийнятними враховуючи загалом питання відправлення правосуддя, зокрема, що стосується фінансування судової системи, крім цього, такі діють стримуючим фактором для легковажних претензій, однак такі не повинні бути надмірним тягарем, тобто значне фінансове навантаження може виступати як фактор, що обмежує доступ до правосуддя, право на суд.

Таким чином, положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовані державою прийняттям Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, держава визначилась із засобом, який може використовуватись для доступу до суду шляхом подачі позову без оплати його судовим збором.

Законом України «Про судовий збір» позивач не віднесена до категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»).

Пункт 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" на який посилається позивач як на підставу звільнення від сплати судового збору - передбачає звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи учасників бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Згідно з долученим до матеріалів справи посвідченням Серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Однак, ОСОБА_1 є позивачем у справі про визнання батьківства, дана справа непов`язана з порушення його прав з виконанням ним військового обов`язку, або під час виконання ним службових обов`язків.

Відповідно до ч. 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Статтею 129 Конституції України визначено, що здійснюючи свої конституційні обовязки, суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 185 ЦПК України

ухвалив

в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити.

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з/особа Первомайський районний відділ ДРАЦС Головного управління юстиції в Миколаївській області про визнання батьківства - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Повідомити позивача про необхідність до вказаного строку усунути зазначені недоліки позовної заяви.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Суддя