ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1686/19 Справа № 183/5925/17 Суддя у 1-й інстанції - Майна Г.Є. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро"

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро"про розірвання договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що в 2007 році між нею та відповідачем укладений договір оренди земельної ділянки, яка належить їй на праві власності. Оскільки відповідачем допущено систематичне невиконання умов договору в частині своєчасної та повної виплати орендної плати за договором, як в частині грошових виплат за 2012-2016 роки, так і в частині надання послуг із завезення соломи в 2012-2016 роках або виплати грошової компенсації, та в частині оранки та культивації земельної ділянки, що входить до складу орендної плати, а тому з урахуванням приписів п. "д" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України позивач просила розірвати зазначений договір оренди землі.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року позов задоволено.

Розірвано Договір оренди земельної ділянки площею 6,540 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), укладений 17 грудня 2007 році між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро", зареєстрований у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 02 липня 2008 року за № 04-08-126-02805.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідач виконував свої обов`язки за договором та сплачував орендну плату в грошовій і натуральній формі. Законом не встановлено обов`язкового поєднання всіх форм орендної плати, а позивач не зверталась до товариства з відповідними заявами щодо завезення соломи, здійснення оранки та культивації земельної ділянки, тому обставини, які б погіршували її становище у зв`язку з ненадання орендодавцю цих послуг відсутні.

Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву позивач не скористалась.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 6,540 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 11).

Також, в користуванні позивача наявна присадибна земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 65).

17 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 6,540 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), який було зареєстровано у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 02 липня 2008 року за № 04-08-126-02805.

Відповідно до умов договору, позивач надала відповідачу в строкове платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,540 га.

Згідно п.2.2. Договору відповідач зобов`язався сплачувати позивачу щороку основну орендну плату у грошовій формі у розмірі 2 (Двох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 1 311,28 грн, а також зобов`язувався проводити безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки до 0,40 га, відшкодування витрат на поховання.

Відповідно до п.2.2. абз.2 Договору, сторонами було передбачено, що вказана у цьому договорі орендна плата також коригуватиметься Орендарем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадках:

-у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати;

-у разі індексації законодавством грошової оцінки землі.

Згідно абз.6 п.2.2. Договору, строк видачі орендної плати до 30 грудня кожного року.

Крім того, орендар гарантував продаж орендодавцю зерна різного та іншої сільськогосподарської продукції по цінам реалізації на момент видачі і надавати послуги (оранка та культивація, завезення соломи, ритуальні послуги і інше) (абз. 4 п. 2.2. Договору).

Відповідно до Розділу 3 Договору, позивач та відповідач погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка від суми недоїмки за кожний день прострочки.

Згідно п.1.1. Договору, сторонами було погоджено нормативну грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 65 564 грн.

На виконання п. 3 Договору позивач в день підписання Договору оренди землі також підписала акт приймання передачі (без дати), відповідно до якого земельна ділянка була передана в оренду відповідачу.

Договором було передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься у строк до 30 грудня поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення зобов`язання за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 2.3 Договору, позивач передала відповідачу земельну ділянку на термін до 31 грудня 2022 року з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч. 1, 2 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За змістом ст. 21, 22 Закону України "Про оренду землі", в редакції, чинній на момент укладання Договору, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Відповідно до ч. 1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно матеріалів справи, на момент звернення позивача до суду відповідач провів лише частковий розрахунок за оренду землі в грошовій формі з урахуванням індексації вартості земельної ділянки: 2013 рік - 5 283,00 грн в натуральній та грошовій формі; за 2014 рік - 5 777,00 грн в грошовій формі; за 2015 рік - 7 087,00 грн в грошовій формі; за 2016 рік - 8 252,00 грн в грошовій формі; за 2017 рік - 9 404,00 грн в грошовій формі. Інших доказів здійснення платежів по орендній платі 2012-2017 роки відповідачем не надано.

Також відповідачем не надано жодного доказу виплати орендної плати за 2012 рік, що підтверджує доводи позивача про наявність заборгованості по сплаті орендної плати в грошовій формі за 2012 рік у сумі 5 776,16 грн, що в свою чергу підтверджує факт системності порушення договірних зобов`язань.

Таким чином у відповідача наявна заборгованості по виплаті орендної плати за період з 2012 року по 2017 рік включно в сумі 9 264,82 грн. (5 776,16 + 3 488,66), що свідчить про систематичну несплату орендної плати в грошовій формі.

У відповідності до визнаних учасниками судового розгляду обставин справи за 2012 - 2016 роки оранка та культивація присадибної земельної ділянки позивача відповідачем не проводилась, а солома до садиби позивача не поставлялась, грошова компенсація не виплачувалась.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.651 ,652 ЦК України, ст.ст.2, 13, 15, 21, 22, 24, 32, Закону України "Про оренду землі", ст.141 ЗК України, обгрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що ним належним чином виконувались обов`язки за договором оренди, не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Сторони погодили три основні складові орендної плати, а саме: орендна плата в грошовій формі, безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця, та оранку і культивацію присадибної ділянки до 0,40 га, тому посилання апелянта не необов`язковість поєднання всіх трьох форм орендної плати не може бути прийнята до уваги, з огляду на положення ст.629 ЦК України, ст. 15 та розділу 3 Закону України «Про оренду землі».

Однак плата здійснювалась тільки в грошовій формі, при цьому проводилась не в повному обсязі та з порушенням строків її виплати, належних доказів на спростування чого відповідачем надано не було.

Посилання відповідача на відсутність звернення позивача із вимогами щодо завезення соломи до садиби орендодавця, оранки і культивації присадибної ділянки, підлягають відхиленню, оскільки такі звернення не були передбачені умовами договору, у той час, як відповідач взяв на себе такі зобов`язання за договором, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів того, що відповідач здійснював дії щодо належного виконання спірного договору оренди у вказаній частині, але позивач відмовилася приймати належне його виконання, відповідач суду не надав, що є його процесуальним обов`язком.

Даний вид орендної плати, як безкоштовна поставка соломи до садиби орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки, який сторони передбачили в договорі оренди, для позивача є вкрай важливим та необхідним, враховуючи те, що ОСОБА_1 проживає у сільській місцевості, та має присадибну ділянку, на якій вирощує сільськогосподарську продукцію для власного споживання. Саме за рахунок ведення сільськогосподарського виробництва позивач забезпечує себе та свою родину, як продуктами харчування, так і коштами (за рахунок реалізації надлишків сільськогосподарської продукції).

Невиконання відповідачем свого обов`язку щодо поставки соломи та обробки присадибної ділянки (оранки, культивації) створює несприятливі умови для позивача, яка змушена нести додаткові витрати на обробку землі та придбання соломи.

Тому, відмова відповідача від надання послуг із завезення соломи, оранки та культивації земельної ділянки є істотною обставиною для розірвання договору або укладення його на інших мовах.

З огляду на систематичну несплату визначеної Договором орендної плати як в грошовій формі так і в частині оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи, позивач значною мірою позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні договору, тому існують всі передбачені законом підстави для розірвання договору оренди, укладеного між сторонами.

Аналогічні висновки викладені в Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справах № 183/262/17 та № 183/3652/16.

Враховуючи вищенаведене, передбачених ст.376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені відповідачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" - залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова