Провадження №4-с/369/38/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л. М.,

при секретарі Бугайовій М. В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Пишного А. В., стягувач ОСОБА_2 , особа яка, бере участь у розгляді скарги, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві, про визнання дій державного виконавця неправомірними та зняття арешту і заборону відчуження всього майна в межах виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця неправомірними та зняття арешту і заборону відчуження всього майна в межах виконавчого провадження.

Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що 29 червня 2017 року Відділом примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби ГТУ юстиції у м. Києві (старший державний виконавець Пишний А.В.) в межах виконавчого провадження ВП №50347461 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Цього ж дня, 29.06.2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно старшим державним виконавцем внесено відомості про арешт майна, що належить ОСОБА_1 ..

20 липня 2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/3401/15-ц винесено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ «Брокбізнесбанк» на ОСОБА_2 .. Вказані вище дії були здійснені старшим державним виконавцем, незважаючи на норми п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», які передбачають зупинення виконавчих дій в зв`язку з розглядом Києво-Святошинським районним судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження, про що державному виконавцю було відомо, оскільки ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві був залучений до розгляду заяви.

20 липня 2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/3401/15-ц винесено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ «Брокбізнесбанк» на ОСОБА_2 ..

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, на виконання якого було видано виконавчий лист № 369/3401/15-ц, виконано поза межами виконавчого провадження шляхом погашення заборгованості внаслідок звернення стягнення стягувачем на предмет іпотеки, заборгованість відсутня. В зв`язку з чим ОСОБА_1 передано оригінал виконавчого листа № 369/3401/15-ц, виданого 26 лютого 2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просила суд визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу ПВР ГТУЮ у м. Києві Пишного А. В. щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про арешт майна, накладеного в межах виконавчого провадження № 50347461 з виконання виконавчого листа № 369/3401/15-ц від 26.02.2016 року, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області; зняти арешт та заборону відчуження з всього майна, що належить ОСОБА_1 , накладеного на підставі постанови від 02.03.2016 року в межах виконавчого провадження № 50347461 з виконання виконавчого листа № 369/3401/15-ц від 26.02.2016 р., виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області; зобов`язати Відділ ПВР ГТУЮ у м. Києві виключити відомості про арешт майна з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Пишного А. В., стягувач ОСОБА_2 , особа яка, бере участь у розгляді скарги, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві, про визнання дій державного виконавця неправомірними та зняття арешту і заборону відчуження всього майна в межах виконавчого провадження.

06.05.2019 року до суду надійшли пояснення від Представника Відділу ПВР ГТУЮ у м. Києві, у яких він просив суд відхили скаргу ОСОБА_1 .

Представник ОСОБА_1 в поданій до суду заяві просила скаргу задовольнити.

Представник Відділу ПВР ГТУЮ у м. Києві у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, просив скаргу розглядати у відсутності представника відділу.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду від 30 грудня 2015 року позов ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

На підставі вказаного заочного рішення суду 26 лютого 2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» боргу у розмірі 7725013,11 грн..

02 березня 2016 року державним виконавцем відділу ПВР УДВС ГТУЮ в м. Києві Пишним А. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50347461 щодо виконання виконавчого листа № 369/3401/15-ц, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк».

02 березня 2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишним А.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження і відповідно до заяви стягувача від 29 лютого 2016 року з метою повного та своєчасного виконання рішення суду накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 ..

29.06.2017 року державним виконавцем Відділу ПВР УДВС ГТУЮ в м. Києві Пишним А. В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч.. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» з підстав того, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені заходи виконавцем відповідно до цього Закону щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

20 липня 2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі № 369/3401/15-ц винесено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ «Брокбізнесбанк» на ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

На підставі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Однак, в наданих поясненнях представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві вказував, що однією з підстав зняття арешту з усього майна боржника в межах виконавчого провадження № 50347461 слугує факт повного виконання вищезазначеного виконавчого документа перед стягувачем, проте станом на 25 квітня 2019 року боржником не сплачено виконавчий збір та витрати, пов`язані із проведенням виконавчих дій в порядку, передбаченому ст. 28, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про виконавче провадження».

Також слід зазначити, що в поданій скарзі ОСОБА_1 просила зняти арешт та заборону відчуження з всього майна, що належить ОСОБА_1 , накладеного на підставі постанови від 02.03.2016 року в межах виконавчого провадження № 50347461 з виконання виконавчого листа № 369/3401/15-ц від 26.02.2016 р., виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Однак, скаржником не заявлялась до суду вимога про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Відділу Пишного А.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02 березня 2016 року, якою було накладено арешт на все майно боржника та на підставі якої було внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Внесення ж до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про арешт майна у межах виконавчого провадження не є виконавчою дією, а за своєю суттю є реєстраційною дією в розумінні п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Закону україни «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою.інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Категорія справ про скасування реєстраційних дій державного реєстратора підвідомча адміністративним судам.

Зняття арешту та заборони відчуження нерухомого майна також має бути предметом розгляду в порядку позовного провадження, а не за правилами розділу УІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Також суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Частина 1 статті 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначає, що державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Виходячи з норм чинного законодавства України у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому, суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб, до вчинення тих дій, які згідно із Законом №606-ХІV можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (Постанова Пленуму Верховного суду України, від 26.12.2003, №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»).

З огляду на викладене, заявлені заявником ОСОБА_1 вимоги в скарзі про зобов`язання Відділу ПВР ГТУЮ у м. Києві виключити відомості про арешт майна з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, не підлягають задоволенню, оскільки прийняття відповідних рішень та вчинення дій в межах виконавчого провадження відноситься до виключної компетенції державного виконавця, якому надані такі повноваження відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», і тому у суду відсутні підстави для зобов`язання Відділу ПВР ГТУЮ у м. Києві виключити відомості про арешт майна з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Оцінюючи в сукупності зібрані докази, суд дійшов висновку, що заявником ОСОБА_1 не доведено і не надано суду належних і допустимих доказів в обгрунтування скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні скарги ОСОБА_1 ..

Керуючись ст. ст. 11, 447-451, 453 Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Пишного А. В., стягувач ОСОБА_2 , особа яка, бере участь у розгляді скарги, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві, про визнання дій державного виконавця неправомірними та зняття арешту і заборону відчуження всього майна в межах виконавчого провадження, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її винесення.

Суддя Ковальчук Л. М.