Справа № 274/5790/18 Провадження № 2/0274/915/19
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

06.06.19 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2 ,
за участюВиконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, представником якого є Труханська Т.В. ,
пропозбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини - ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити опіку над ОСОБА_4 та призначити її, ОСОБА_1 , його опікуном, стягувати з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1 , користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття сина, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не виконує батьківських обов`язків щодо сина - ОСОБА_4 , останній перебуває на її, ОСОБА_1 , утриманні та проживає разом з нею.

Від ОСОБА_2 заяви про визнання позову або відзив не надходив.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_2 є матір`ю дитини - сина ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.01.2015 р. (а. с. 5).

ОСОБА_4 відвідував Дошкільний навчальний заклад - Центр розвитку дитини № 7 з 01.09.2015 р., дитину виховує та доглядає баба - ОСОБА_1, мати не приймає участі у його вихованні для догляді за ним, що підтверджується характеристикою від 15.04.2018 р. та довідкою від 17.04.2018 р. № 14, виданими цим закладом (а. с. 15, 20).

На профілактичні медичні огляди та лікування ОСОБА_4 з`являвся з бабою - ОСОБА_1, мати дитини постійно була відсутня, що підтверджується довідкою від 13.03.2018 р. лікаря ОСОБА_5 Комунального закладу "Бердичівський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" (а. с. 16).

Відповідно до пояснень від 25.05.2019 р. ОСОБА_1 , остання є сестрою ОСОБА_1 , яка доглядає свого онука ОСОБА_4 , після смерті свого сина, який помер у 2014 р. Мати дитини - ОСОБА_2 , після смерті батька дитини не виконує обов`язків матері та веде аморальний спосіб життя, дитину покинула на бабу та за п`ять років не з`являлась, не цікавилась життям своєї дитини, матеріально дитину не утримує. Дитину доглядає баба, купує їй необхідні речі, годує його, виховує достойною і розумною людиною (а. с. 64).

Згідно з поясненнями від 04.06.2019 р. ОСОБА_6 остання знає ОСОБА_2 більше десяти років, може охарактеризувати її як безвідповідальну мати, алкогольно-залежну людину. З самого народження сина - ОСОБА_4 , ОСОБА_2 не доглядала за ним, дитина зростала в антисанітарних умовах, дивилась на п`яну матір та її п`яних друзів. Більшу частину життя дитина знаходиться зі своєю бабою. ОСОБА_2 місяцями не з`являється до дитини, не допомагає їй. Розвитком і доглядом за дитиною займається баба (а. с. 65).

У поясненнях від 25.05.2019 р. ОСОБА_7 зазначено, що остання проживає по сусідству з ОСОБА_1 , яка доглядає онука з лютого 2014 р., після смерті його батька. З 2014 р. ОСОБА_4 знаходиться з ОСОБА_1 , а матір - ОСОБА_2 , вона жодного разу не бачила, матір у вихованні ОСОБА_4 участі не приймає, фінансової допомоги не надає, не цікавиться сином та не телефонує (а. с. 66).

У висновку від 20.05.2019 р. № 02-16/794 Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , встановлення опіки над малолітнім та призначення опікуна вказано, що, зокрема, ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_4 , відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України . Відповідно до інформацій Дошкільного навчального закладу - Центру розвитку дитини № 7 м. Бердичева та Комунального загальноосвітнього навчального закладу "Школа І ступеня № 12 м. Бердичева" мати малолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , жодного разу до закладів не приходила, не цікавилась навчанням та вихованням сина, не відвідувала батьківські збори, святкові заходи. Згідно з довідкою КЗ "Бердичівський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" на медичні огляди до лікарів з дитиною приходить баба - ОСОБА_1 , яка забезпечує лікування та профілактичні огляди дитини. ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, ніякої допомоги на утримання дитини не надає, матеріально сина не утримує, не цікавиться станом його здоров`я, вихованням та навчанням, повністю самоусунулася від ви конання батьківських обов`язків. ОСОБА_2 неодноразово запрошувалась до служби у справах дітей з метою роз`яснення їй наслідків позбавлення батьківських прав на засідання комісії з питань захисту прав дитини, проте проігнорувала всі запрошення. ОСОБА_4 проживає з бабою - ОСОБА_1 , вона займається його вихованням та утриманням, створила належні умови для проживання та розвитку дитини, цікавиться його успіхами, турбується про стан його здоров`я (а. с. 51 - 53).

У вказаному висновку Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо сина - ОСОБА_4 .

Суд, оцінивши наведене вище, приходить до висновку, що ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а саме - не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, не створює належних умов для розвитку її природних здібностей, не готує до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини першої статі 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Частинами першою - третьою статті 150 Сімейного кодексу України встановлено що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частинами першою та другою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Враховуючи викладені вище обставини та зазначені норми законодавства України, Суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських права відносно дитини - ОСОБА_4 .

Згідно зі статтею 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Абзацом шостим статті першої Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовились батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти.

Частиною третьою статті 60 Цивільного кодексу України визначено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Тобто над дитиною - ОСОБА_4 , має бути встановлено опіку як над дитиною, яка залишилась без піклування батьків у зв`язку з позбавленням його матері батьківський прав та записом відомостей щодо його батька у відповідності до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).

Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області у висновку від 20.05.2019 р. № 02-16/794 вважає за доцільне призначити опікуном ОСОБА_4 ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 37).

Докази існування обставин, які у відповідності до статті 64 Цивільного кодексу України та статті 212 Сімейного кодексу України перешкоджають ОСОБА_1 бути опікуном ОСОБА_4 , у матеріалах справи відсутні.

При цьому у зазначеному висновку вказано, що, зокрема, ОСОБА_4 проживає з бабою - ОСОБА_1 , остання відповідно до висновку про стан здоров`я може виконувати обов`язки опікуна, за обліками МВС України вона на території України до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, перебуває на пенсії за віком та отримує пенсію за віком при повному стажі, але продовжує працювати, за її місцем проживанням у помешканні зроблено ремонт та облаштовано необхідними меблями та побутовою технікою, відведено окреме місце для ОСОБА_4 для сну та відпочинку, робочий стіл для підготовки уроків, ігровий куточок та інше.

Зважаючи на викладені вище обставини та наведені норми законодавства України Суд вважає, що позов ОСОБА_1 в частині вимоги про встановлення опіки над ОСОБА_4 та призначення її його опікуном підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином ОСОБА_2 зобов`язана утримувати свою дитину - ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття.

Частинам першою - третьою статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дочкою повноліття, проти чого ОСОБА_2 не заперечила, та, як зазначалось вище, позов визнала, Суд вважає, що аліменти можуть бути визначені у вказаному розмірі.

При цьому Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням, про що зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.09.2018 р. у справі № 459/2181/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/76596523).

Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в частині позовних вимог про стягнення аліментів від дня пред`явлення позову, тобто від 26.10.2018 р.

Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Тобто рішення в частині стягнення аліментів підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 704,80 грн., а в дохід держави - судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 - 265, 280 - 282, 430 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , дані про РНОКПП у матеріалах справи відсутні) про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів задовольнити.

2. Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини - ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження № 244 складено 29.03.2012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області).

3. Встановити опіку над ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити його опікуном ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4

4. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 26.10.2018 р. та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3

5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 704,80 грн.

6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

7. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут

Повне рішення складено 11.06.2019 р.