Номер провадження: 22-ц/813/3970/19
Номер справи місцевого суду: 1
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/22020/18

Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Віцько А.І.,

учасники справи:

- позивачі 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Новотех», 2) Приватне підприємство «Бугенвіл»,

- відповідачі 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , 3) ОСОБА_3 , 4) ОСОБА_4 , 5) ОСОБА_5 , 6) ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні виділені матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Новотех», Приватного підприємства «Бугенвіл» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та іпотеки, за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Бугенвіл», поданою представником адвокатом Воронковим Володимиром Олексійовичем, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Домусчі Л.В. 29 січня 2019 року, про скасування заходів забезпечення позову,

встановив:

У грудні 2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «НОВОТЕХ» та Приватне підприємство «Бугенвіл» звернулись до суду з позовом, в якому просять: 1) визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна нежитлового приміщення, загальною площею - 22,9 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 26.05.2012 року, зареєстрований в реєстрі №1282; 2) визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею - 54,2 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 26.05.2012 року, зареєстрований в реєстрі №1285; 3) визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна нежитлового приміщення першого поверху, що складають 42/1000 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 200,4 кв. м., укладений між ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , від імені яких діяла ОСОБА_8 на підставі нотаріальних довіреностей, та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 25.12.2012 року; 4) визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею - 79,0 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 номером АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 25.01.2013 року, зареєстрований в реєстрі №133; 5) визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна нежитлового приміщення першого поверху, що складають 42/1000 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 25.01.2013 року, зареєстрований в реєстрі №129; 6) визнати недійсним договір іпотеки нерухомого майна, а саме - нежитлового приміщення, під номером 102, загальною площею - 279,4 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 24 листопада 2015 р, зареєстрований в реєстрі за №2076.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року було відкрито провадження по даній цивільній справі.

22.12.2018 року представником ПП «Бугенвіл» було подано заяву про забезпечення позову шляхом: 1) накладення арешту та заборонити відчуження частки розміром 72/100 нежитлового приміщення, а саме 200,4 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 279,4 кв. м, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), яка належить на праві приватної власності приватному підприємству «БУГЕНВІЛ» (); 2) накладення арешту та заборонити відчуження частки розміром 28/100 нежитлового приміщення, а саме 79,0 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 279,4 кв. м, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), яка належить на праві приватної власності товариству з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "НОВОТЕХ" (); 3) заборони вчинення реєстраційних дій Міністерством юстиції України та його територіальними органами суб`єктами державної реєстрації прав, державними реєстраторами прав на нерухоме майно, нотаріусами, щодо нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 279,4 кв. м, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що право власності на нерухоме майно, що складає 28/100 частин нежитлового приміщення №102, загальною площею 79 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , в установленому законом порядку було зареєстровано за ТОВ «ФК«НОВОТЕХ» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання боргу по кредитному договору в рамках Закону України «Про іпотеку» та Договором іпотеки від 07 березня 2007 року. Так само, в установленому законом порядку право власності на 72/100нежитлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , було зареєстровано за приватним підприємством «БУГЕНВІЛ» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання боргу по кредитному договору в рамках Закону України «Про іпотеку» та Договором іпотеки.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2018 р. було задоволено вищевказане клопотання про забезпечення позову.

Забезпечено позов до розгляду справи по суті шляхом: 1) накладення арешту та заборонити відчуження частки розміром 72/100 нежитлового приміщення, а саме 200,4 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 279,4 кв.м, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), яка належить на праві приватної власності приватному підприємству «БУГЕНВІЛ» (); 2) накладення арешту та заборонити відчуження частки розміром 28/100 нежитлового приміщення, а саме 79,0 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 279,4 кв. м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), яка належить на праві приватної власності товариству з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "НОВОТЕХ" (); 3) заборони вчинення реєстраційних дій Міністерством юстиції України та його територіальними органами суб`єктами державної реєстрації прав, державними реєстраторами прав на нерухоме майно, нотаріусами, щодо нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 279,4 кв. м, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

24.01.2019 року ОСОБА_10 - представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову в якій просить скасувати: 1) накладений арешт та заборону відчуження частки розміром 72/100 нежитлового приміщення, а саме 200, 4 кв. м., розташованого за адресою6 АДРЕСА_3 , загальною площею 279, 4 кв. м.; 2) накладений арешт та заборону відчуження частки розміром 28/100 нежитлового приміщення, а саме 79,0 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 279, 4 кв. м.; 3) заборону вчинення реєстраційних дій Міністерством юстиції України та його територіальними органами суб`єктами державної реєстрації прав, державними реєстраторами прав на нерухоме майно, нотаріусами, щодо нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 279, 4 кв. м..

В обґрунтування заявленої заяви ОСОБА_10 - представник ОСОБА_2 вказує те, що остання є законним власником нежитлового приміщення АДРЕСА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 05.03.2013 р. реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області. Здійснюючи пошук інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 дізналася, що 04.10.2018 р. державним реєстратором Кравцем О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43354724, відповідно до якого право власності на 72/100 нежитлового приміщення АДРЕСА_4 , було зареєстровано за приватним підприємством «БУГЕНВІЛ» (ідентифікаційний номер: 37811190). 10.12.2018 р. представником ОСОБА_2 , адвокатом Байдеріним О.А., було подано скаргу до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України. За результатами розгляду Комісією зазначеної вище скарги представника ОСОБА_2 , адвоката Байдеріна О.А., таку скаргу було задоволено. Рішення скасовано, а державному реєстратору Кравцю О.В. (комунальне підприємство «Агенція державної реєстрації», Одеська обл.) тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Виконання відповідних пунктів рішення покладено на Департамент державної реєстрації та нотаріату та державне підприємство «Національні інформаційні системи». Із огляду на вищевикладені обставини, ОСОБА_2 вважає, що вжиті заходи забезпечення є передчасними та порушують її права як власника, а тому повинні бути скасовані судом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2019 року заяву про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2018 року у вигляді: 1) арешту та заборони відчуження частки розміром 72/100 нежитлового приміщення, а саме 200,4 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 279,4 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1); 2) арешту та заборони відчуження частки розміром 28/100 нежитлового приміщення, а саме 79,0 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 279,4 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1); 3) заборони вчинення реєстраційних дій Міністерством юстиції України та його територіальними органами суб`єктами державної реєстрації прав, державними реєстраторами прав на нерухоме майно, нотаріусами, щодо нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 279,4 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

В апеляційній скарзі ПП «БУГЕНВІЛ» просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2019 р. про скасування заходів забезпечення позову. Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувану ухвалу постановлено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції не дотримано вимог ст. 150 ЦПК України. Крім того невжиття заходів забезпечення позову мають наслідком ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні представник ПП «БУГЕНВІЛ» ОСОБА_11 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили. Відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань не надали.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені спору, освідомленість інших учасників справи про її розгляд, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її інших учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При постановленні ухвали про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що на момент вжиття заходів забезпечення позову, приватне підприємство «Бугенвіл» було власником 72/100 частини нежитлового приміщення АДРЕСА_4 , так само як і Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Новотех» було власником 28/100 частин нежитлового приміщення.

Зазначене підтверджується витягом №112899702 від 05.02.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно якого право власності на спірні 28/100 частини приміщення за ТОВ «ФК «Новотех» було зареєстровано 05.02.2018 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39511481 від 05.02.2018 року, прийнятого державним реєстратором Махортовим І.О. (Комунальне підприємство «Реєстраційна служба Одеської області»).

Також витягом №140288824 від 04.10.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно якого право власності на спірні 72/100 частини приміщення за ПП «Бугенвіл» було зареєстровано 04.10.2018 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43354724 від 04.10.2018 року, прийнятого державним реєстратором Кравцем Олександром Володимировичем (Комунальне підприємство «Агенція державної реєстрації», Одеська область).

При цьому, 10.12.2018 р. представником ОСОБА_2 - адвокатом Байдеріним О.А. було подано скаргу на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43354724 від 04.10.2018 року, прийняте державним реєстратором Кравцем Олександром Володимировичем (Комунальне підприємство «Агенція державної реєстрації», Одеська область) до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України.

За результатами розгляду Комісією зазначеної вище скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Байдеріна О.А., остання була задоволена, а рішення індексний номер: 43354724 від 04.10.2018 року скасовано. Державному реєстратору Кравцю О.В. (комунальне підприємство «Агенція державної реєстрації», Одеська обл.) тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, на даний час рішення державного реєстратора, на підставі якого, було зареєстровано за приватним підприємством «Бугенвіл» право власності на 72/100 частини нежитлового приміщення АДРЕСА_4 , скасовано.

Таким чином, на теперішній час приватне підприємство «Бугенвіл» не є власником частини спірного нежитлового приміщення. При цьому, предметом позову є вимоги лише щодо визнання договорів купівлі - продажу недійсними та не ставиться питання щодо витребування такого майна.

Крім того, суд першої інстанції погодився з доводами представника відповідача із приводу того, що на момент розгляду заяви про забезпечення позову заявники були власниками спірного майна.

Отже, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що вжиті ухвалою суду від 22.12.2018 року заходи забезпечення позову підлягають скасуванню (а. с. 148 150).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 149 ЦПК України, згідно приписів якої забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно з і ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішення зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Ухвала суду першої інстанції про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову не відповідає зазначеним вимогам.

Апеляційним судом встановлено, що позовні вимоги стосуються 72/100 часток нежитлового приміщення, а саме - 200,4 кв. м., та 28/100 часток нежитлового приміщення, а саме - 79,0 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 279,4 кв. м, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1). Позивачі посилаються на те, що відбулася незаконне перепланування з приєднанням належних їм вказаних нежитлових приміщень, послідуюча реєстрація права власності на об`єкти нерухомості та їх відчуження. Предметом позову є вимоги про визнання договорів відчуження вищевказаного майна недійсними.

Ті обставини, що на теперішній час приватне підприємство «Бугенвіл» не є власником частини спірного нежитлового приміщення, не спростовують факт того, що позовні вимоги стосуються 72/100 часток нежитлового приміщення, а саме - 200,4 кв. м., іпотекодержателем якого є приватне підприємство «Бугенвіл». Крім того, 28/100 часток наведеного нежитлового приміщення, а саме 79,0 кв. м. нежитлового приміщення зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовою компанією «НОВОТЕХ». Таким чином, майно, відносно якого скасовано заходи забезпечення позову, є спірним.

Апеляційний суд приходить до висновку та погоджується з доводами апеляційної скарги, що скасування вищевказаних заходів забезпечення позову може призвести до утруднення чи невиконання можливого рішення суду, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову. Необхідно ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні вищенаведеної заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, апеляційна скарга ПП «Бугенвіл» є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Бугенвіл», подану представником адвокатом Воронковим Володимиром Олексійовичем, задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову - скасувати. Постановити нове судове рішення.

У задоволенні заяви адвоката Байдеріна Олександра Анатолійовича представника ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 19 липня 2019 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе