УХВАЛА

iменем України

Справа № 330/1495/19

2/330/427/2019

"15" липня 2019 р. суддя Якимівського районного суду Запорізької області Нестеренко Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, в якій зазначив, що в провадженні Якимівського районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за його позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Предметом розгляду даної цивільної справи є наступні об`єкти, а саме: 1/6 частку двох тимчасових споруд для розміщення відпочиваючих, розташованих на земельній ділянці площею 0,0399 га з кадастровим номером НОМЕР_1 за адресою будинок АДРЕСА_1 ; 1/3 частку будівельних матеріалів у складі самовільно побудованої споруди розташованої на земельній ділянці площею 0,0091 га кадастровий номер НОМЕР_2 ; 1/6 частку побутової техники та меблів розміщених в: В самочинно побудованій споруді на земельній ділянці площею 0,0091 га кадастровий номер НОМЕР_3 002:0397: Кровать дерев`яна 10шт,вартість 1 шт -400гр = 4000 грн.;Тумба дерев`яна 4 шт,вартість 1 шт-200гр=800 грн.;Стілець 8 шт,вартість 1шт-80грн.=640 грн.; Стіл 4 шт, вартість 1шт-100грн.=400 грн.;Шафа для одягу 4 шт-вартість 1шт-200грн.=800 грн.;Холодильник 2 шт,вартість 1шт-600грн.=1200 грн.; Телевізор 2шт,вартість 1шт-400грн.=800 грн.. В житловому будинку АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,0399 га з кадастровим номером НОМЕР_4 : НОМЕР_5 :Ліжко двоспальне 1 шт вартість З000гр.; Телевізор з плоским екраном 1шт вартість-2000гр.; Кондиціонер 1шт вартість-500грн.; Шафа купе 1шт вартість- 2000грн.; Холодильник 1 шт вартість-1000грн.; Водонагрівач 1 шт вартість-1500грн.; Шафа для одягу 1 шт вартість-500грн.; Ліжко дерев`яне 1 шт вартість -300грн.; Холодильник 1шт ,вартість - 500грн.; Газова плита 1шт,вартість-700грн.; Телевізор 1 шр вартість-200грн.; Кухонна мийка 1шт, вартість -200грн.. В Тимчасових спорудах для розміщення відпочиваючих, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0399 га з кадастровим номером НОМЕР_1 за адресою буд. АДРЕСА_1 :Телевізор з плоским екраном 2шт, вартість 1шт-1000грн.-2000 грн.;Двоспальне ліжко 2 шт,вартість 1 шт-1000грн.=2000 грн.Диван розкладний 2шт,вартість1шт- 1500грн.=3000 грн.Холодильник 2шт,вартість 1 шт-1500грн.=3000 грн.; Кондиціонер 2 шт, вартість 1 шт-1000грн.=2000грн.; Шафа купе 2 шт,вартість 1 шт- 1200грн.=2400 грн.; Телевізор з плоским екраном 2шт, вартість 1 шт-1000грн.=2000 грн.; Двоспальне ліжко 2 шт, вартість 1 шт-1000грн.=2000 грн.; Диван розкладний 2шт,вартість!шт- 1500грн.=3000 грн.; Холодильник 2шт,вартість 1 шт-1500грн.=3000 грн;Кондиціонер 2 шт,вартість 1 шт-1000грн.=2000 грн.;Шафа купе 2 шт,вартість 1 шт - 1200грн.=2400 грн.. Перелічене майно в цей час знаходиться у користуванні відповідача ОСОБА_2 , яка не визнає моє право власності на це майно погружує позбутись його, що зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення моїх позовних вимог. Крім того, відповідач ОСОБА_2 , не будучі зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, використовує тимчасові споруди, та самочинно побудовану споруду для розміщення відпочиваючих, що також може привести до знецінення та пошкодження цього майна і як наслідок ускладнить виконання рішення суду. Тому я вважаю необхідно вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на спірне майно та забороною відповідачу розміщувати у зазначених спорудах сторонніх осіб. Відсутність у відповідача права здійснювати підприємницьку діяльність підтверджується роздруківками пошуку на сайті https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch за пошуковим запитом « ОСОБА_2 ». З роздруківок вбачається, що в Україні зареєстрована як фізична особа підприємець лише одна ОСОБА_2 , але ця особа мешкає в Одеській області. Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певної дії. На підставі викладеного та керуючись ст. 149, 150 ЦПК України ОСОБА_2 просив суднакласти арешт на вище зазначені об`єкти та заборонити відповідачу ОСОБА_2 та будь яким іншим особам використовувати для розміщення на тимчасове проживання сторонніх осіб тимчасові споруди, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0399 га з кадастровим номером НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 .Також заборонити відповідачу ОСОБА_2 та будь яким іншим особам використовувати для розміщення на тимчасове проживання сторонніх осіб самочинно побудовану споруду розташовану на земельній ділянці площею 0,0091 га кадастровий номер НОМЕР_2 суміжній з земельною ділянкою площею 0,0399 га з кадастровим номером НОМЕР_1 за адресою буд АДРЕСА_1 .

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити, заходи забезпечення позову, передбачені ст.150 ЦПК України.

Так, у заяві про забезпечення позову має бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості необхідні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У відповідності до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» номер 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд /суддя/ має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» номер 9 від 22 грудня 2006 року, вказано, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має право брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Звертаючись із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, позивач зазначає, що ОСОБА_3 є неповнолітньою особою. При зверненні із заявою про забезпечення позову, заявник не зазначає, як наслідки вжиття цих заходів можуть вплинути на права та інтереси неповнолітньої особи, та чи відомо органу опіки та піклування, за місцем реєстрації зазначеної особи, що буде вирішуватися спір про майнові права неповнолітньої особи, ОСОБА_3 .

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

В той же час, позивачем при зверненні із заявою про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 здавати в оренду тимчасові споруди за адресою АДРЕСА_1 . для розміщення відпочиваючих, не надано суду підтвердження того, що вона дійсно здає в оренду тимчасові споруди за зазначеною адресою, докази зазначеного факту, в додатках до заяви відсутні. Також не надано суду належних підтверджуючих відомостей на обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке знаходиться у даних спорудах та заборони ОСОБА_2 та будь яким іншим особам використовувати для розміщення на тимчасове проживання сторонніх осіб тимчасові споруди та самочинно збудовану споруду за адресою АДРЕСА_1 .

При цьому, судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-150, 153, 258, 260 Цивільного процесуального кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, - відмовити.

У відповідності до ч.10 ст.153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького Апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Нестеренко Т.В.