Справа № 212/3244/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді: Чорного І.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Поперечної А.С.,

без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Криворізький центральний рудоремонтний завод", Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання" про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

у квітні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ "Криворізький центральний рудоремонтний завод" та ПрАТ "Криворізький завод гірничого обладнання" про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач ПрАТ "Криворізький центральний рудоремонтний завод", який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволені позовних вимог позивача відмовити.

Відповідач ПрАТ "Криворізький завод гірничого обладнання", який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволені позовних вимог позивача відмовити.

Позивач ОСОБА_1 скористався своїм правом та направив до суду відповідь на відзив.

Відповідач ПрАТ "Криворізький завод гірничого обладнання", направив на адресу суду заперечення на відповідь на відзив.

Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що позивач ОСОБА_1 працював у шкідливих умовах праці на підприємстві ВАТ "Криворізький центральний рудоремонтний завод", правонаступником якого є ПрАТ "Криворізький центральний рудоремонтний завод" з 17.02.1998 року по 31.10.2001 року набирачем стопорів, всього 03 роки 8 місяців 14 днів.

На підприємстві ЗАТ "Криворізький завод гірничого обладнання", правонаступником якого є ПрАТ "Криворізький завод гірничого обладнання", на посаді вогнетривника у шкідливих умовах праці, з 01.11.2001 року по 21.06.2005 року, всього 3 роки 7 місяців 20 днів.

Зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка наявна в матеріалах справи (а.с. 8-11).

Відповідно до медичного висновку ДУ "Український науково-дослідний інститут промислової медицини" від 04.07.2018 року позивачу встановлені професійні захворювання:

- радикулопатія попереково-крижова та шийна, рецидивуючий перебіг, на фоні полі сегментарної дископатії з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим, м`язово-тонічним і периферичним нейросудинним синдромами з вазомоторно-трофічними рушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового пері артрозу (ПФ другого ступеня), осте артрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ другого ступеня) і колінних (ПФ другого ступеня) суглобів, з порушенням функції ходи;

- хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії / пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст., група «В». ЛН першого-другого ст.;

- нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху) (а.с.19-20).

Згідно даних Санітарно-гігієнічної характеристики умов праці виданої Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області № 385/4.6-7 від 31.05.2018р. позивач наражався на дію важкої фізичної праці, аерозолів переважно фіброгенної дії (пил із вмістом вільного кремнію діоксиду 10-70%), шуму, несприятливого мікроклімату та напруженості праці (а.с. 21 -27).

По факту професійного захворювання було проведено розслідування комісією створеною на підприємстві, про що був складений акт розслідування професійного захворювання від 25.07.2018 року де вказано, що працюючи підземним кріпильником на проходці ш. Родіна Шахтобудівельного управління ПАТ "Кривбасзалізрудком" з 02.04.2010 року, ОСОБА_1 виконував весь комплекс робіт з кріплення підземних гірничих виробок різної конфігурації. Згідно медичного висновку ЛЕК УНДІПМ від 04.07.2018 року № 945 підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: з 17.02.1998р. по 29.04.2004р. набувач стопорів СФЛЦ ЗАТ "КЗГО"; з 29.06.2004р. по 21.06.2005р. вогнетривник, СФЛЦ-2 ЗАТ "КЗГО"; з 04.07.2005р. по 31.03.2010р. кріпильник ШБУ ВАТ "Суха Балка".

Причиною виникнення професійного захворювання є робота в умовах перевищення гранично допустимого рівня :

- маса вантажу, що піднімається та переміщується вручну - 37кг при допустимій до 30кг;

- переодичне перебування в незручній позі 42,4% зміни при допустимому до 25%.

-пил з вмістом кристалічного кремнію діоксиду від 10% до 70% в повітрі робочої зони -3,6 мг/мЗ при ГДК 2,0 мг/мЗ);

-еквівалентний рівень шуму-88 дБА при гранично -допустимому 80 дБА(а.с.12-16).

Згідно з висновком МСЕК від 21.08.2018 року серія 12ААА № 050468 позивачу первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності за захворюванням, з яких 35% по радикулопатії, 25% по ХОЗЛ та 5 % тугоухості, з 13.08.2018 року до 01.09.2019 року та встановлена третя група інвалідності. Згідно рекомендацій МСЕК позивач потребує «ВМП, забезпечення лікарськими засобами, санаторно-курортне лікування» (а.с. 17).

Відповідно до Закону України "Про охорону праці, на підприємство покладено обов`язок забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники мікроклімату інші показники умов праці відхиляються від встановлених нормативних показників, що стали причиною профзахворювання позивача.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов`язків здоров`ю позивача була заподіяна шкода професійним захворюванням, на підприємствах відповідачів позивач тривалий час працював, виконуючи роботи в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

Як встановлено із медичних документів, позивач внаслідок професійного захворювання втратив професійну працездатність, не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується і він взагалі не може вести нормальне життя. Позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у зв`язку загальною слабкістю, втомою, постійними болями.

При цьому суд враховує, що моральні страждання позивача мають постійний характер, незважаючи на регулярні курси лікування, стан здоров`я позивача покращується тимчасово. Постійний характер фізичних страждань через постійні болі позивача знаходить також підтвердження в медичних документах, з яких убачається, що позивач має необхідність проходити регулярне стаціонарне лікування з приводу професійного захворювання. Фізичний стан, самопочуття з часом не покращується, лікування в медичних установах приносить тимчасовий результат, періодично відбуваються загострення - рецидив хвороби. Зазначені обставини викликають відчуття неповноцінності у позивача, через що він переживає моральні страждання. Такі обставини вносять суттєві зміни в життєвих стосунках, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, змінити спосіб життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року "Кечко проти України" у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008, абз. 9 п. 5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємствами, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідачів.

Як роз`яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, настання негативних змін у його житті, неможливість відновлення стану, який мав потерпілий до професійного захворювання, з урахуванням ступеню вини відповідачів, час роботи на підприємствах відповідачів в умовах шкідливих факторів, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний біль, обмежений в можливості роботи в домашньому господарстві, звичайних повсякденних заняттях та активному спілкуванні з сім`єю, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, і вважає необхідним призначити позивачу компенсацію з Приватного акціонерного товариства "Криворізький центральний рудоремонтний завод" та Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання" в розмірі 50 000,00 грн. з кожного, що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

У судовому засіданні встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір з Приватного акціонерного товариства "Криворізький центральний рудоремонтний завод" та Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання" у сумі 352,40 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Криворізький центральний рудоремонтний завод", Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання" про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворізький центральний рудоремонтний завод" () на користь ОСОБА_1 (ІПН. НОМЕР_2 ) компенсацію за спричинену моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків в розмірі 50000 (п"ятдесят тисяч) гривень 00 коп., без утримання податку з доходів з фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання" () на користь ОСОБА_1 (ІПН. НОМЕР_2 ) компенсацію за спричинену моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків в розмірі 50000 (п"ятдесят тисяч) гривень 00 коп., без утримання податку з доходів з фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворізький центральний рудоремонтний завод" () на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста п`ятдест дві) гривень 40 коп..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання" () на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста п`ятдест дві) гривень 40 коп..

У решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено 18 червня 2019 року.

Суддя: І. Я. Чорний