ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7304/18 Номер провадження 22-ц/814/1767/19Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

16 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі судді-доповідача: Абрамова П.С., суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 березня 2019 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором застави майнових прав,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22 березня 2019 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором застави майнових прав задоволено.

ОСОБА_1 звернулася 14 травня 2019 року з апеляційною скаргою на рішення суду, надіславши її засобами поштового зв`язку.

Дана апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження. У скарзі апелянт жодним чином не обгрунтовує поважність причин пропуску строку.

З матеріалів справи вбачається, що справа розглянута судом з повідомленням учасників справи. Копія рішення суду отримана ОСОБА_1 12 квітня 2019 року (а.с. 73).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Тридцятидений строк на звернення з апеляційною скаргою сплинув 13 травня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом.

У апеляційній скарзі апелянт не навела жодних підстав поважності пропуску нею строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29 травня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано ОСОБА_1 строк для звернення з вмотивованим клопотанням про поновлення строку апеляційне оскарження ухвали.

При цьому апеляційний суд виходив з наступного.

Загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу (рішення у справі «Руїз-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), від 23 червня 1993 року, пункт 63) . Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (див. рішення у справі «Dombo Beheer B.V. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands), від 27 жовтня 1993 року, п. 33, Series А № 274).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Окрім цього, апеляційна скарга не відповідала вимогам закону у повній мірі, оскільки не оплачена судовим збором відповідно до пп. 9 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", розмір якого становить 2463 гривні.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали апеляційного суду від 29 травня 2019 року отримана апелянтом ОСОБА_1 04 червня 2019 року.

З часу тримання копії ухвали суду апелянт жодних дій, спрямованих на усунення недолків апеляційної скарги, а саме: надання вмотивованого клопотання з зазначенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали та оплату судового збору, не вчинила.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З урахуванням викладеного, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 березня 2019 року необхідно відмовити.

При цьому апеляційний суд керується вимогами ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, згідно якої кожен має право на доступ до суду.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Bellet v. France (Белле проти Франції).

В рішеннях Європейського Суду з прав людини висловлена позиція, що держава вправі висувати свої вимоги щодо доступу до суду апеляційної інстанції (Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства), 13 липня 1995, Серії A № 316-B).

Рішення суду щодо виконання вимог закону не є перекоджанням у доступі до правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Керуючись ст. ст. 127, 185, 357, 358 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 22 березня 2019 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

Головуючий суддя : /підпис/ П.С. Абрамов

Судді: /підпис/ С.А. Гальонкін

/підпис/ Г.Л. Карпушин

Згідно з оригіналом:

Суддя Полтавського апеляційного суду П.С. Абрамов