УХВАЛА

01 липня 2019 року

м. Київ

справа № 757/67667/17-ц

провадження № 22-ц/824/10285/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, третя особа Державна казначейська служба України про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2019 року позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 27 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Разом з тим, дослідивши апеляційну скаргу та матеріали справи, суд уважає, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України.

Відповідно до статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені: найменування суду, до якого подається скарга; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); рішення або ухвала, що оскаржуються; в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; клопотання особи, яка подала скаргу; дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується; перелік документів та інших матеріалів, що додаються. Апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До апеляційної скарги додаються, зокрема, довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися; документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності). Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам, установленим статтею 356 ЦПК України щодо форми та змісту апеляційної скарги, а саме, в апеляційній скарзі не зазначено в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить визнати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2019 року недійсною та направити справу до суду першої інстанції для приведення реєстраційних даних справи у відповідність до змісту позовної заяви та розгляду даної справи у встановленому порядку.

Положеннями статті 374 ЦПК України встановлено обсяг повноважень суду апеляційної інстанції.

Так, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Таким чином, вимоги, викладені в апеляційній скарзі, виходять за межі повноважень апеляційного суду, встановлених статтею 374 ЦПК України.

Окрім того, згідно вимог статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Отже, апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Безпосередньо в апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваної ухвали отримав 12 березня 2019 року. Проте, на підтвердження вказаних обставин апелянт не надає будь-яких належних та допустимих доказів.

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 необхідно усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надіслання на адресу суду уточненої апеляційної скарги, викладеної стилістично зрозуміло із зазначенням підстав незаконності оскаржуваної ухвали та чітким обґрунтуванням своїх вимог і доводів з огляду на норми статті 374 ЦПК України, та яка відповідатиме вимогам статті 356 ЦПК України, а також докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, адже безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2019 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 01 серпня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надання суду уточненої апеляційної скарги, викладеної стилістично зрозуміло із зазначенням підстав незаконності оскаржуваної ухвали та чітким обґрунтуванням своїх вимог і доводів з огляду на норми статті 374 ЦПК України, та яка відповідатиме вимогам статті 356 ЦПК України, а також докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, адже безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець