Справа № 686/6475/19
Провадження № 2/686/2740/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі Потравному І.С.

з участю представника позивача Смередчук Ю.С.

та представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом Хмельницької міської ради до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів,

встановив:

Хмельницька міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 за період з 1 червня 2016 року по 1 серпня 2018 року в сумі 52187 грн. 38 коп., посилаючись на те, що відповідач, який є власником нежитлових приміщень, що знаходяться за цією ж адресою, використовує спірну земельну ділянку без правовстановлюючих документів, незважаючи на те, що рішенням Хмельницької міської ради від 25 листопада 2009 року №25 йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо її відведення для обслуговування нежитлових приміщень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, оскільки не погоджується з розрахунком безпідставно збережених коштів. Крім того, звертає увагу суду на те, що Хмельницька міська рада не надала суду доказів, що земельна ділянка, якою користується ОСОБА_2 , є сформованою як об`єкт цивільних прав, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що використана позивачем при розрахунках, не встановлена належним чином.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником нежитлових приміщень загальною площею 497,2 кв.м., що по АДРЕСА_1 .

6 травня 2003 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,3844 га, що по АДРЕСА_1 , строком на п`ять років .

Рішенням Хмельницької міської ради від 25 листопада 2009 року №25 ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2314 кв.м. по АДРЕСА_1 для обслуговування нежитлових приміщень.

З моменту оформлення права власності на вищезгадане нерухоме майно, відповідач право на спірну земельну ділянку не оформив та користується нею без правовстановлюючих документів, внаслідок чого територіальна громада м. Хмельницького позбавлена можливості отримати дохід від здачі її в оренду за період з 1 червня 2016 року по 1 серпня 2018 року в сумі 52187 грн. 38 коп.

Відповідно до вимог ст. 120 ч. ч. 1 та 2 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до вимог ст. 124 ч. 1 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до вимог ст. 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов`язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до вимог ст. 157 ч. ч. 1 та 3 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог п. 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284, відшкодуванню підлягають: вартість житлових будинків, виробничих та інших будівель і споруд, включаючи незавершене будівництво; вартість плодоягідних та інших багаторічних насаджень; вартість лісових і деревно-чагарникових насаджень; вартість водних джерел (колодязів, ставків, водоймищ, свердловин тощо), зрошувальних і осушувальних систем, протиерозійних і протиселевих споруд; понесені витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи; інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обгрунтовані). Неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 травня 2018 року (справа №629/4628/16-ц) звернула увагу, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України, ст. ст. 120 ч. ч. 1 та 2, 124 ч. 1, 125, 156, 157 ч. ч. 1 та 3 ЗК України, п. 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Хмельницької міської ради (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3, ідентифікаційний код в ) безпідставно збережені кошти в сумі 52187 грн. 38 коп. та судовий збір в сумі 1921 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

12.06.2019