ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/350/19 Справа № 202/1802/17 Суддя у 1-й інстанції - Мороз В.П. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення суми банківського вкладу, процентів та неустойки за несвоєчасне виконання зобов`язань,

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що нею з відповідачем укладалися наступні договори банківського вкладу: 22.04.2011 року - договір банківського вкладу "Стандарт" з щомісячною виплатою № SAMAB4816, процентна ставка по вкладу складає 9% річних, сума вкладу 100 000 доларів США; 02.11.2011 року - договір банківського вкладу "Стандарт" № SAMAB0064, процентна ставка по вкладу складає 7,5% річних, сума вкладу 49999,99 евро; 02.11.2011 року - договір банківського вкладу "Стандарт, 12 міс." № SAMAB0024, процентна ставка по вкладу складає 7,5% річних, сума вкладу 49999,99 евро.

Починаючи з березня 2014 року відповідач неправомірно відмовляє їй в нарахуванні та виплаті відсотків та в поверненні банківських вкладів, посилаючись на невизначеність статусу території Кримського півострова та його правового режиму.

ЇЇ неодноразові вимоги щодо виконання умов договору та повернення депозитів не були задоволені з посиланням на припинення діяльності банку на території АРК і м. Севастополя, у зв`язку з тимчасовою окупацією.

З огляду на зазначене, позивач просила суд стягнути з ПАТ «Акцент-Банк» на її користь грошові кошти за договорами банківського вкладу: "Стандарт" з щомісячною виплатою № SAMAB4816 від 22.04.2011 року в сумі 100 000 доларів США; "Стандарт" № SAMAB0064 від 02.11.2011 року в сумі 49 999 євро 99 центів; "Стандарт 12 міс" № SAMAB0024 від 02.11.2011 року в сумі 49 999 євро 99 центів; проценти за банківськими вкладами «Стандарт» з щомісячною виплатою № SAMAB4816 від 22.04.2011 року за період з 01 квітня 2014 року по 20 квітня 2016 року в розмірі 18 517,80 доларів США; "Стандарт" №SAMAB0064 від 02.11.2011 року за період з 01 квітня 2014 року по 20 квітня 2016 року в розмірі 7 715 євро 74 центів; "Стандарт 12 міс" №SAMAB0024 від 02.11.2011 року за період з 01 квітня 2014 року по 20 квітня 2016 року в розмірі 7 715 євро 74 центів.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на необґрунтованість та незаконність рішення суду першої інстанції, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що договори банківського вкладу укладалися з ПАТ «Акцент-Банк» як юридичною особою, тому безпідставними є посилання суду першої інстанції на те, що відповідач не має можливості відповідати за договірними зобов`язаннями через окупацію території АР Крим. На підтвердження факту укладання договору позивачем було надано суду договори банківського вкладу, що містять всі необхідні реквізити, квитанції, які підтверджують зарахування грошових коштів на депозитні рахунки, а також банківські картки для обслуговування рахунків.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він підтримує рішення суду першої інстанції та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Вислухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.04.2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір банківського вкладу "Стандарт" з щомісячною виплатою № SAMAB4816 строком на 12 місяців за процентною ставкою, визначеною умовами договору під 9 % річних. При підписанні договору позивачем було внесено на депозитний рахунок 100 000 дол. США (т.1, а.с.10-11).

02.11.2011 року між сторонами також укладено договір банківського вкладу "Стандарт, 12міс." № SAMAB0064 строком на 12 місяців за процентною ставкою, визначеною умовами договору під 7,5% річних. При підписанні договору позивачем було внесено на депозитний рахунок 49 999,99 Євро (т.1, а.с.12,14).

02.11.2011 року також було укладено договір банківського вкладу "Стандарт, 12 міс." № SAMAB0024 строком на 12 місяців за процентною ставкою, визначеною умовами договору під 7,5% річних. При підписанні договору позивачем було внесено на депозитний рахунок 49 999,99 Євро (т.1, а.с.7,9).

20 квітня 2015 року позивач звернулася до відповідача з листом-претензією про повернення депозиту з відсотками, однак її вимога була залишена без задоволення з посиланням на припинення діяльності банку на території АРК і м. Севастополя, у зв`язку з тимчасовою окупацією.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Акцент-Банк» не уповноважений виконувати зобов`язання за договорами вкладу, оскільки припинив свою діяльність на території АР Крим, а позивачем не надано доказів на підтвердження наявності грошових коштів на відповідних банківських рахунках, відкритих на ім`я позивача.

Однак колегія суддів не може погодитись з такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Положення статті 1059 ЦК України врегульовують питання форми договору банківського вкладу та визначають наслідки недодержання письмової форми такого договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України (НБУ) від 03 грудня 2003 року № 516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом; іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8); договір банківського вкладу укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. У договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10).

В пункті 10.1 Інструкції № 492 передбачається порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

У пункті 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01 червня 2011 року № 174 (далі - Інструкція № 174), передбачено, що банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Судом апеляційної інстанції в судовому засіданні були оглянуті надані позивачем оригінали договорів банківського вкладу "Стандарт" з щомісячною виплатою № SAMAB4816 від 22.04.2011 року, договір банківського вкладу "Стандарт, 12 міс." № SAMAB0064 від 02.11.2011 року, договір банківського вкладу "Стандарт, 12 міс." № SAMAB0024 від 02.11.2011 року (копії наявні т.1, а.с.7, 10, 12).

На підтвердження внесення грошових коштів за відповідними вкладами було також надано для огляду оригінали квитанцій про внесення сум в розмірі 100 000 доларів США, 49 999,99 Євро, 49 999 Євро (копії наявні т.1 а.с.9, 11, 14).

В даній категорії справ позивач повинен довести факт укладення депозитних договорів та розмір внесених ним коштів, а відповідач у випадку доведення позивачем укладання депозитних договорів та заперечення проти задоволення позову, повинен надати суду докази повернення грошових коштів позивачу у повному обсязі згідно умов договорів. Саме така позиція відповідатиме дотриманню судами принципу верховенства права та правової визначеності, на дотримання якого неодноразово посилається ЄСПЛ у своїй практиці, та положенням ч. 6 ст. 3 ЦК України (розумність, добросовісність та справедливість), а також загальним положенням про виконання зобов`язань, встановленим положеннями ст. 545 ЦК України, відповідно до яких: прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі; якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Тому не може боржник відмовлятися повертати борг тільки на тій підставі, що він про нього не пам`ятає чи він втратив свій примірник боргового документу (депозитного договору), за наявності у кредитора письмових доказів його заборгованості.

Саме на відповідача покладається обов`язок довести належне виконання своїх зобов`язань за договором банківського вкладу, а саме доказів того, що кошти були повернуті вкладникові, а також про відсутність коштів на депозитному рахунку позивача. Проте, банком таких доказів надано не було.

Згідно з положенням частини другої статті 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Європейський суд з прав людини у справі «Золотас проти Греції» зазначив наступне: «Суд зазначає, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід`ємні для банківських операцій і пов`язаним з ними правом. Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави (Nejdet Sahin і Perihan Sahin проти Туреччини, № 13279/05, § 56, 20 жовтня 2011 року)».

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Відмовляючись повернути кошти, які знаходяться на банківському рахунку, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст.5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції.

У ст. 1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Саме тому не може бути відмовлено судом у задоволенні позову про стягнення коштів за депозитними договорами за відсутності оригіналів деяких квитанцій, якщо наявна достатня кількість інших письмових належних, допустимих та достовірних доказів, виданих позивачу самим же відповідачем, які поза розумним сумнівом свідчать про наявність правовідносин між сторонами та дають можливість достовірно з`ясувати розмір заборгованості перед позивачем. У іншому випадку зазначене буде нічим іншим як правовий популізм.

Європейський суд з прав людини в рішеннях Sutyazhnik v. Russia від 29 липня 2009 року, Esertas v. Lithuania від 31 травня 2012 року зазначав, що у справах можуть бути обставини, які свідчать про відсутність соціальної потреби чи нагальної суспільної необхідності, які б виправдовували відхилення від принципу правової визначеності.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а ст.525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до положень ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Відмовляючи повернути кошти, які належать ОСОБА_1 на праві власності, ПАТ «Акцент-Банк» порушує положення ст.ст. 525, 629 ЦК України та положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (ст. 1 Першого Протоколу). Цей же принцип закріплено в ст. 41 Конституції України.

Враховуючи вищенаведені вимоги чинного законодавства та встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню банківські вклади в розмірі:

- 100 000 доларів США за договором № SAMAB4816 від 22.04.2011 року ;

- 49 999 євро 99 центів за договором № SAMAB0064 від 02.11.2011 року ;

- 49 999 євро 99 центів за договором № SAMAB0024 від 02.11.2011 року.

Вищезазначені договори вкладу містять положення, що вони автоматично вважаються продовженими ще на один термін, зазначений у умовах цих депозитних договорів. Термін дії зазначених договорів продовжується неодноразово без явки Клієнта в Банк. При продовженні строку вкладу розрахунок відсотків на кожний новий строк вкладу проводиться за процентної ставкою, діючою в банку для продовжених депозитних вкладів без укладення окремого договору

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, розмір відсотків за користування вкладами, що підлягає стягненню, складає:

- проценти за банківським вкладом «Стандарт» з щомісячною виплатою № SAMAB4816 від 22.04.2011 року за період з 01 квітня 2014 року по 20 квітня 2016 року в розмірі 18 517,80 доларів США;

- проценти за банківським вкладом «Стандарт» №SAMAB0064 від 02.11.2011 року за період з 01 квітня 2014 року по 20 квітня 2016 року в розмірі 7 715 (сім тисяч сімсот п`ятнадцять) євро 74 центів;

- проценти за банківським вкладом «Стандарт 12 міс.» №SAMAB0024 від 02.11.2011 року за період з 01 квітня 2014 року по 20 квітня 2016 року в розмірі 7 715 (сім тисяч сімсот п`ятнадцять) євро 74 центів.

Посилання суду першої інстанції на те, що ПАТ «Акцент-Банк» не уповноважений виконувати зобов`язання за договорами вкладу, оскільки припинив свою діяльність на території АРК, не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», незалежно від того, до якого філіалу або відділення банку внесено банківський вклад, зобов`язання по його обслуговуванню несе материнський банк.

Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 323 ЦК України, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом.

Постановою НБУ від 18 червня 2003 року за №254 було затверджено «Положення про організацію операційної діяльність в банках України», відповідно до якого: «7.5 Відповідальність за організацію збереження первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку покладається на керівника банку. Керівники мають забезпечити місце (архів) для зберігання документів та надати відповідні інструкції працівникам банку, зокрема визначити порядок зберігання документів до передавання їх до архіву на постійне зберігання з урахуванням вимог, встановлених нормативно-правовими актами Національного банку. 8.1. Відповідальність за належну організацію системи внутрішнього контролю та її функціонування в процесі операційної діяльності банку покладається на його керівництво. 8.2. Система внутрішнього контролю банку - це сукупність процедур, що спрямовані на попередження, виявлення і виправлення суттєвих помилок, а також забезпечення захисту і збереження активів, повноти і точності облікової документації. Внутрішній банківський контроль має бути невід`ємною частиною операційної діяльності банку та поєднувати адміністративний і бухгалтерський контроль за активами та пасивами банку. 4.14. Процес збору, оброблення та зберігання первинних документів має бути безперервним, навіть під час передавання їх з однієї підсистеми до іншої в межах системи автоматизації банку, а відповідна інформація - цілісною, достовірною і несуперечливою.».

Згідно вимог ст.141 ЦПК України, з ПАТ «Акцент-Банк» в дохід держави підлягають стягненню судові витрати в сумі 17 225,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 року - скасувати і ухвалити нове.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договорами банківського вкладу: "Стандарт" з щомісячною виплатою № SAMAB4816 від 22.04.2011 року в сумі 100 000 (сто тисяч) доларів США; "Стандарт" № SAMAB0064 від 02.11.2011 року в сумі 49 999 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) євро 99 центів; "Стандарт 12 міс" № SAMAB0024 від 02.11.2011 року в сумі 49 999(сорок дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) євро 99 центів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 проценти за банківськими вкладами «Стандарт» з щомісячною виплатою № SAMAB4816 від 22.04.2011 року за період з 01 квітня 2014 року по 20 квітня 2016 року в розмірі 18 517,80 (вісімнадцять тисяч п`ятсот сімнадцять) доларів США; "Стандарт" №SAMAB0064 від 02.11.2011 року за період з 01 квітня 2014 року по 20 квітня 2016 року в розмірі 7 715 (сім тисяч сімсот п`ятнадцять) євро 74 центів; "Стандарт 12 міс" №SAMAB0024 від 02.11.2011 року за період з 01 квітня 2014 року по 20 квітня 2016 року в розмірі 7 715 (сім тисяч сімсот п`ятнадцять) євро 74 центів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» в дохід держави судові витрати в сумі 17 225,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Свистунова