Справа № 755/6526/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Грінкевич А.І.

з участю

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі та аліментів за минулий час,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з вересня 20161 року до 04.05.18 року. Від даного шлюбу у сторін народилась донька: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач з дитиною проживає окремо від відповідача. Після відселення відповідача позивач неодноразово зверталася до останнього з вимогою про одержання від нього коштів на утримання дитини, але усе було марно. Доказами вживання заходів щодо одержання коштів з відповідача за минулий час є переписка у телефоні позивача. У середньому позивач на утримання дитини витрачає 5000 грн. Враховуючи той факт, що такий рівень позивач не може забезпечити, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі 2500 грн. щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову року і досягнення кожною дитиною повноліття. Також просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на за минулий час в сумі 80000 грн.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач та представник позивача в судовому засіданні позов визнали частково в частині стягнення аліментів в сумі 1500 грн. щомісячно.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, у період 29 жовтня 2011 року по 04 травня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.05.2018 року.(а. с. 15-16

Від даного шлюбу у сторін народилась донька: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 9).

Судом встановлено, що дитина постійно проживає з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За положеннями ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

ОСОБА_2 є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я відповідачем суду не надано.

Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 грн. оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини її мати ОСОБА_1 , є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Стосовно твердження позивача, що суд, має стягнути з відповідача аліменти за минулий час в розмірі 80000 грн., то дана вимога не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Частиною 2 статті 191 СК України, передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають. В свою чергу позивач не надала жодного доказу, які могли б підтвердити дану вимогу.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому суд присуджує стягнення аліментів саме з цього дня.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 19.04.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, та, керуючись ст. ст. 1-13, 76-83, 89, 95, 141, 263-265, 352, 354-355, 430 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі та аліментів за минулий час задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , працюючого в ТОВ «Пакпрінт» комірником) аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 19.04.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 18 червня 2019 року.

Суддя Н.О.Яровенко