Справа № 621/3313/18
Пр. № 2/621/305/19
РІШЕННЯ

Іменем України

13 червня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі

головуючого - судді Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Акулової А.М.,

позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним - ОСОБА_3 ,

представник відповідача - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Змієві позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна, набутого в період шлюбу особистою приватною власністю, зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно придбане в період шлюбу, компенсацію 1/2 частки вартості майна,

в с т а н о в и в:

26.11.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, набуте в період шлюбу, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобілю Mercedes Benz Vito 111 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску.

08.01.2019 року ОСОБА_1 було подано уточнену позовну заяву, в якій позивач просила визнати майно - Mercedes Benz Vito 111 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, її особистою приватною власністю.

ОСОБА_1 зазначила, що 18.03.2011 року вона уклала шлюб із ОСОБА_3 . Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » на прізвище чоловіка - « ОСОБА_1 ». Під час зареєстрованого з відповідачем шлюбу ОСОБА_1 придбала автомобіль Mercedes Benz Vito 111 CDI, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2008 року випуску, право власності на який був оформлений на ім`я ОСОБА_3 Позивач стверджує, що зазначений автомобіль, як і інше майно, придбане за час шлюбу з відповідачем, вона придбала за кошти, які належали їй особисто. Так, спірний автомобіль було придбано за 10000 доларів США. Кошти на придбання автомобілю належали ОСОБА_1 , які вона отримала від продажу належного їй автомобілю BMW Х5 2993, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який позивач продала менше ніж за місяць до придбання автомобілю Mercedes Benz Vito 111 CDI, a саме 29.09.2017 року за 20000 доларів США. Після продажу автомобілю BMW Х5 2993, реєстраційний номер НОМЕР_3 , відповідач без відома ОСОБА_1 придбав автомобіль Mercedes Benz Vito 111 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , за її особисті кошти та оформив право власності на своє ім`я. При цьому, спочатку позивач проти оформлення права власності на ім`я відповідача не заперечувала, оскільки вони були подружжям, проте в подальшому сімейні відносини погіршилися. Також, ОСОБА_1 вказувала на те, що відповідач за час сімейного життя ніде не працював, не мав доходів, отже, не мав змоги самостійно придбати вказаний вище автомобіль. Натомість позивач була власником численного нерухомого майна - квартир, частина з цього майна була придбана нею до реєстрації шлюбу з відповідачем, частина під час зареєстрованого шлюбу за особисті кошти. Зазначене нерухоме майно було позивачем відчужено, а кошти частково витрачені на придбання іншого майна, частина з якого була, за наполяганням відповідача, оформлена на його ім`я.

Оскільки в добровільному порядку спір вирішити не має можливості, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_6 проти позовної заяви ОСОБА_1 заперечували, надавши відзив, в якому вказано, що спірний автомобіль Mercedes Benz Vito 111 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , був придбаний за спільні кошти подружжя, а саме за рахунок реалізації автомобілю BMW Х5 2993, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який також був придбаний за спільні кошти сторін. Так, ОСОБА_3 дійсно офіційно не був працевлаштований, однак постійно працював та отримував винагороду. Крім того, ОСОБА_1 не обґрунтовано суму ціни позову. Позивачем взагалі не надано жодних доказів в обґрунтування своїх вимог. На підставі викладеного, ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в повному обсязі.

Крім того, 02.04.2019 року ОСОБА_3 було подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно придбане в період шлюбу, в якому ОСОБА_3 просив в порядку поділу майна подружжя визнати за ним право власності на автомобіль Mercedes Benz Vito 111 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, з виплатою ОСОБА_1 грошової компенсації за 1/2 частину вказаного автомобіля у розмірі 24600 грн.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 зазначив, що в період шлюбу, а саме 12.10.2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за рахунок спільних коштів було придбано автомобіль BMW Х5 2993, державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований на ім`я відповідача ОСОБА_1 , оскільки на той момент на ім`я позивача за зустрічним позовом було зареєстровано інший автомобіль - Mersedes Benz, державний номерний знак НОМЕР_4 . 29.09.2017 року автомобіль BMW Х5 2993 був проданий подружжям за 350000 грн. на підставі Договору купівлі-продажу. За рахунок виручених від продажу автомобіля BMW Х5 2993 грошових коштів сторонами був 20.10.2017 року придбаний спірний автомобіль Mersedes Benz Vito 111 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_5 , за 49200 грн. Оскільки спірний автомобіль був придбаний подружжям в період шлюбу за рахунок загальних грошових коштів він належить їм на праві спільної сумісної власності. Автомобіль є неподільною річчю та за ОСОБА_3 належить визнати право власності, оскільки з моменту його придбання та по даний час саме відповідач за первісним позовом користується вказаним майном. Так, ОСОБА_3 здійснює придбання запчастин на автомобіль, ОСОБА_1 не має навиків водіння, крім того, позивач за зустрічним позовом стверджує, що автомобіль йому необхідний для надання допомоги по догляду за його хворим, похилого віку батьком.

ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення зустрічного позову, вказуючи на його необґрунтованість, ОСОБА_3 не надано суду належних доказів на підтвердження своїх доводів, обставини, викладені в зустрічній позовній заяві не відповідають дійсності. Проте, ОСОБА_1 зазначила, що у разі, якщо суд дійде висновку про те, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, ОСОБА_1 погоджується на відшкодування 1/2 частини автомобіля із розрахунку його вартості, наданого позивачем за первісним позовом, або із визначенням ідеальних часток за сторонами.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 на задоволенні первісних позовних вимог наполягала, у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 просили відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 просили задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 та відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 18.03.2011 року по 13.12.2018 року, який рішенням Зміївського районного суду Харківської області було розірвано (а.с. 6).

З матеріалів справи, а саме копії Акту огляду реалізованого транспортного засобу від 20.10.2017 року та копії Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 20.10.2017 року, вбачається, що ОСОБА_3 придбав автомобіль Mercedes Benz Vito 111 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску. Свідоцтво про реєстрації вказаного транспортного засобу було видано на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 7, 155, 156-157).

Таким чином, вказаний автомобіль було придбано в період шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 цього ж Кодексу визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно зі ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Предметом позову ОСОБА_1 є визнання автомобілю Mercedes Benz Vito 111 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, її особистою приватною власністю, оскільки вказане майно було придбано нею за її особисті кошти.

Норми СК України встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Підпунктами 23-25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Згідно із зазначеними нормами при вирішенні питання про визнання майна подружжя їх спільною сумісною власністю чи особистою приватною власністю з`ясуванню підлягають, як підстави й час набуття такого майна, так і джерела його придбання.

Так, на підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надано суду наступні докази.

З копій Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_1 , яка перебувала у зареєстрованих шлюбах та змінювала свої прізвища з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », була власником нерухомого майна - частка в квартирі АДРЕСА_1 , як АДРЕСА_2 ; квартира АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_4 ; квартира АДРЕСА_5 ; квартира АДРЕСА_6 (а.с. 74-75, 76-84, 85-86, 87-89).

Від реалізації вказаного майна ОСОБА_1 отримувала дохід, який частко витрачала на придбання іншого майна.

Так, 29.08.2008 року ОСОБА_1 (на той момент позивач мала прізвище « ОСОБА_1 було продано квартиру АДРЕСА_3 за 425920 грн. (а.с. 193, 194)

В рахунок отриманих коштів ОСОБА_1 було придбано автомобіль BMW Х5 2993, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який було зареєстровано на ім`я позивача за первісним позовом (а.с. 70)

29.09.2017 року автомобіль BMW Х5 2993, реєстраційний номер НОМЕР_3 , був реалізований ОСОБА_1 На момент відчуження автомобілю, в ході огляду вказаного транспортного засобу його вартість була встановлена у розмірі 350000 грн. (а.с. 70, 161)

Як зазначалося вище 20.10.2017 року було придбано автомобіль Mercedes Benz Vito 111 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, право власності на який було зареєстровано на ім`я ОСОБА_3

В той же час, ОСОБА_1 надано суду докази відсутності у ОСОБА_3 достатнього доходу для придбання спірного автомобілю. Зокрема, з копії трудової книжки відповідача за первісним позовом вбачається, що він припинив свою трудову діяльність у 2011 році (а.с. 71-73).

Факт відсутності офіційного працевлаштування не заперечувався самим ОСОБА_3 .

Крім того, за інформацією ГУ ДФС у Харківській області від 22.05.2019 року вих. № 15917/9/20-40-08-04-10 у ОСОБА_3 за період з 01.04.2011 року по 31.12.2017 року відсутній будь-який дохід.

Надана ОСОБА_3 копія виписки з його карткового рахунку не відображає дійсний матеріальний стан відповідача та не є доказом отримання ним доходу в розмірі, достатньому для придбання автомобілю Mercedes Benz Vito 111 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 199-205).

В той же час, ОСОБА_3 не надано суду інших належних та достатніх доказів на підтвердження його матеріального стану, із зазначенням джерела доходу та можливість придбання спірного автомобілю.

У судовому засіданні було відтворено звукозапис бесіди ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який наданий в якості доказу позивачем ОСОБА_1 , на якому сторони обговорюють питання придбання спірного автомобіля саме за кошти позивача за первісним позовом та факт реєстрації права власності на автомобіль за ОСОБА_3 .

В ході надання пояснень ОСОБА_3 не спростовував той факт, що вказана розмова відбулася між ним та ОСОБА_1 , однак, звернув увагу на те, що суть розмови відображена на диску не в повному обсязі.

Статтями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки позивачем обґрунтовано та підтверджено належними і допустимими доказами, що спірне майно - автомобіль Mercedes Benz Vito 111 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, придбано саме за її особисті кошти. При цьому, зазначені в зустрічному позові доводи ґрунтуються лише на презумпції, закріпленій в ст. 60 СК України щодо належності придбаного у шлюбі майна, однак вказане спростовано в судовому засіданні ОСОБА_1 , яка довела рядом доказів факт придбання спірного майна за її особисті гроші, отримані внаслідок відчуження належного їй нерухомого майна.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.).

Враховуючи викладене, зважаючи на обставини укладення договору купівлі-продажу спірного майна, час укладення договору - через місяць після продажу автомобіля BMW Х5 2993, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартість спірного майна, а також факт того, що ОСОБА_3 не мав достатніх особистих коштів для придбання автомобілю, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, позов ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити позов ОСОБА_1 в повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 у зв`язку з її недоведеністю.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 , суд, окрім того, враховує, що ним не вчинено дій щодо внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно з пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України, яка від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. У пункті 25 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що при поділі спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статті 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (статті 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

У постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2565цс16 вказується, що в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п`ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Така умова дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.

Отже, процедура внесення суми для відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку - технічною функцією щодо забезпечення виконання однією стороною у справі своїх зобов`язань перед іншою.

ОСОБА_3 не надано суду жодних доказів внесення ним на депозитний рахунок суду суми грошової компенсації за 1/2 частину автомобілю Mercedes Benz Vito 111 CDI 2148, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Крім того, ОСОБА_1 не погоджувалась з вартістю спірного майна, визначеною відповідачем за первісним позовом.

На підставі вищенаведеного, врахувавши той факт, що ОСОБА_3 не виконані належним чином вимоги закону, а саме не внесено на депозитний рахунок суду суму грошової компенсації за частку позивачки за первісним позовом, крім того, судом встановлено, що спірний автомобіль є особистою приватною власністю ОСОБА_1 суд відмовляє у задоволенні зустрічної позовної заяви.

З відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 належить стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1450 грн.

Керуючись ст. ст. 57, 60, 61, 63, 68 СК України, ст. ст. 2, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 вцілому право особистої приватної власності на автомобіль марки Mercedes Benz Vito 111 CDI 2148, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, № двигуна НОМЕР_6 , шасі, № кузова НОМЕР_7 , колір - білий.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно придбане в період шлюбу, компенсацію 1/2 частки вартості майна - відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 1450 (одна тисяча чотириста пітдесят) грн. 00 к.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_9 .

Відповідач - ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_9 ) про визнання права власності на майно, набуте в період шлюбу.

Головуючий: