Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 206/5972/16-ц

провадження № 61-35809св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Самарський відділ державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державна казначейська служба України,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2017 року у складі судді Зайченко С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Самарський ВДВС) та Державної казначейської служби України (далі - ДКС України) про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю державного виконавця, посилаючись на те, що рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 03 лютого 2014 року його позов до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики було задоволено частково, стягнуто з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 22 січня 2013 року в розмірі 101 668,50 грн. 14 квітня 2014 року державним виконавцем Самарського ВДВС Скороходом І. Г.було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим на підставі вказаного рішення суду. Однак всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» посадові особи Самарського ВДВС не вживали необхідних заходів примусового характеру, не розглядали своєчасно його скарги та запити, внаслідок чого він оскаржив їх дії та бездіяльність до суду. Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 29 вересня 2015 року його скаргу задоволено частково, бездіяльність державного виконавця Самарського ВДВС при виконанні вищевказаного судового рішення та його дії щодо зупинення виконавчого провадження визнані протиправними. Такими діями посадових осіб державного органу йому заподіяно моральної шкоди, яка полягає в тому, що через постійні нервові стреси у нього погіршилося здоров`я, він потрапив на стаціонарне лікування та лікувався від гіпертонічного кризу. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на свою користь на відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 150 000 грн.

Рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2017 року у складі судді Зайченко С. В. позов задоволено частково. Стягнуто з ДКС України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено. Судові витрати віднесено на рахунок держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що неправомірність дій/бездіяльності посадових осіб Самарського ВДВС встановлена ухвалоюСамарського районного суду міста Дніпропетровська від 29 вересня 2015 року. Такі дії/бездіяльність завдали позивачеві моральної шкоди, яка полягала в перенесених душевних і моральних стражданнях, нервових стресах через необхідність витрачання додаткових зусиль по відновленню порушеного права на своєчасне виконання судового рішення. З урахуванням конкретних обставин справи, глибини та характеру душевних страждань позивача, наслідків дій відповідача суд оцінив моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2017 рокуапеляційну скаргу Самарського ВДВС залишено без руху та надано заявнику тридцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для звернення до суду із заявою про поновлення строку на подання апеляційної скарги із зазначенням поважних причин для його поновлення, та п`ятиденний строк - для надання суду належно оформленої апеляційної скарги з доданням її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2017 рокувідмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою Самарського ВДВС на рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2017 року.

Ухвала мотивована тим, що заявником надано апеляційну скаргу, до якої долучені докази сплати судового збору, однак наведені ним причини пропуску строку апеляційного оскарження не є поважними.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи.

У липні 2017 року Самарський ВДВС подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права і невідповідність його висновків обставинам справи, просив скасувати ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2017 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що в судовому засіданні місцевий суд не оголошував резолютивну частину рішення, а на адресу Самарського ВДВС рішення суду не надходило, державний виконавець самостійно звернувся до суду та отримав його 31 січня 2017 року, у зв`язку з чим не мав можливості вчасно подати апеляційну скаргу, яка була подана ним 13 лютого 2017 року.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 подав заперечення на касаційну скаргу, в якому просив її відхилити, а судове рішення апеляційного суду залишити без змін, посилаючись на те, що зазначені у скарзі доводи не відповідають фактичним обставинам справи.

Рух справи в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали з Самарського районного суду міста Дніпропетровська.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

13 червня 2018 року справу № 206/5972/16-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Відповідно до частини першої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення (далі - ЦПК України 2004 року), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Встановлено, що Самарський ВДВС отримав повний текст оскаржуваного ним рішення суду першої інстанції 31 січня 2017 року, а подав апеляційну скаргу на це рішення 13 лютого 2017 року, тобто з пропуском встановленого процесуальним законодавством десятиденного строку, не зазначивши поважних причин його пропуску.

Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

На підставі зазначеної правової норми ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2017 рокуапеляційну скаргу Самарського ВДВСна рішення суду першої інстанції було залишено без руху та надано тридцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для звернення до суду з відповідною заявою про поновлення строку.

03 травня 2017 року Самарський ВДВС подав доАпеляційного суду Дніпропетровської області уточнену апеляційну скаргу, в якій посилався на те, що в судовому засіданні місцевий суд не оголосив резолютивну частину рішення від 24 січня 2017 року тому державний виконавець не мав змоги вчасно підготувати та подати апеляційну скаргу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Самарського ВДВС, апеляційний суд керувався нормами частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року і правильно виходив з того, що апеляційна скарга подана з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження, а поважність причин пропуску такого строку заявником не доведено.

Посилання заявника на те, що він не був присутнім під час оголошення місцевим судом резолютивної частини рішення від 24 січня 2017 року, не заслуговують на увагу, оскільки Самарський ВДВСотримав копію повного тексту вказаного рішення 31 січня 2017 року, а з апеляційною скаргою звернувся лише 13 лютого 2017 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. При цьому заявник не навів жодних причин пропуску десятиденного строку з часу отримання ним копії рішення.

В касаційній скарзі не наведено доводів на спростування висновків суду щодо відсутності поважних причин пропуску Самарським ВДВС строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Сам заявник ствердив, що копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції він отримав 31 січня 2017 року. За таких обставин останнім днем встановленого вищенаведеною частиною першою статті 294 ЦПК України 2004 року десятиденного строку на подання апеляційної скарги було 10 лютого 2017 року. Однак скарга до цього числа не була подана, а об`єктивних перешкод для її подання у вказаний строк заявник не зазначив.

Згідно з частиною третьою статті 401 та частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов