Номер провадження: 22-ц/813/968/19
Номер справи місцевого суду: 2-3621/11
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т.С.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.

за участі секретаря - Чепрас А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2018 року про заміну стягувача (одноособово суддя Кравчук Т.С.) у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

27.07.2009 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" (далі-Банк 1) звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.03.2012 року позов Банка задоволено: суд стягнув з ОСОБА_1 на користь Банка заборгованість за кредитним договором №014/79790/85/87488 від 27.12.2007 року в розмірі 122 775, 60 доларів США, еквівалент 936 090,28 гривень, судові витрати в розмірі 1 700,00 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30,00 гривень.

22.05.2017 року представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (далі-Товариство) подав заяву про заміну стягувача у справі № 2-3621/11.

Заяву обґрунтовано тим, що 27.02.2017 року між Банком і ПАТ «Вектор Банк» (далі-Банк 2) укладено договір відступлення права вимоги №114/7-4373, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/79790/85/87488 від 27.12.2007 року, укладеним між Банком і ОСОБА_1 , перейшло до Банка 2.

У подальшому, 27.02.2017 року між Банком 2 і Товариством укладено договір відступлення права вимоги №27.02.17-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/79790/85/87488 від 27.12.2007 року перейшло до Товариства.

Посилаючись на те, що сталася заміна кредитора у зобов`язанні, Товариство просило заяву задовольнити.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.02.2018 року Товариству відмовлено у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Представник Товариства подав апеляційну скаргу на ухвалу суду від 28.02.2018 року, в якій просить ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга представника Товариства зазначає: замінапервісного кредитора можлива на будь-якій стадії процесу, а виконавче провадження це лише одна із стадій і законодавець не обмежує право заміни сторони на заключному етапі; після укладення договорів відступлення права вимоги №114/7-4373 від 27.02.2017 року, №27.02.17-ДГ від 27.02.2017 року, первісний кредитор автоматично позбавляється прав на будь-які дії відносно кредитної заборгованості права за якою відступлені, а отже не зрозуміло з чого виходив суд першої інстанції зазначаючи, що заява не підлягає задоволенню; первісний кредитор після укладення договорів відступлення права вимоги, позбавлений права на звернення до суду з заявою про видачу виконавчих листів, в свою чергу новий кредитор, без відповідної ухвали суду не має право на отримання виконавчих документів для подачі їх до виконавчої служби з метою примусового виконання; відмовляючи у заміні стягувача, суд першої інстанції порушив права Товариства, як правонаступника кредитора і проігнорував чинне законодавство України, яким передбачено, що для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив, в тому числі отримувати виконавчі листи та подавати їх на примусове виконання; суд прийшов до хибних висновків і не врахував, що за таких обставин рішення суду взагалі не буде виконане; відступлення права вимоги є договірною передачею зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові і відбувається шляхом укладення договору між суб`єктами, на підставі якого до останнього переходить право вимагати від боржника вчинити певні дії, об`єктом договору є майнові права, що належать кредиторові як стороні зобов`язання і заміна кредитора може здійснюватись на різних стадіях існування зобов`язання до того, поки сторони не виконали зобов`язання; п. 2.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що правонаступництво можливе з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення; Інструкція визначає порядок заміни кредитора у відкритому виконавчому провадженні, дії державного виконавця та заінтересованої сторони в такому випадку; суд не звернув уваги на те, що Товариство, як правонаступник первісного кредитора, зважаючи на відсутність відкритого виконавчого провадження, просив суд першої інстанції замінити стягувача Банк на його правонаступника Товариство у справі № 2-3621/11, а не стягувача у відкритому виконавчому провадженні.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, вирішуючи заяву Товариства про заміну стягувача на стадії виконання судового рішення виходив з того, що заявник не надав доказів про наявність конкретного виконавчого провадження у відповідному підрозділі ДВС щодо якого заявником могло бути поставлено питання про заміну сторони у виконавчому провадженні, а також доказів того, що Товариство взагалі є стороною певного виконавчого провадження і має право на звернення до суду із заявою у порядку ст. 442 ЦПК України (а.с.229,230 т.1).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив ст. 55 ЦПК України).

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 431 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ст. 442 ч. ч. 1, 2, 5 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.03.2012 року позов Банка задоволено: суд стягнув з ОСОБА_1 на користь Банка 1 заборгованість за кредитним договором №014/79790/85/87488 від 27.12.2007 року в розмірі 122 775, 60 доларів США, еквівалент 936 090,28 гривень, судові витрати в розмірі 1 700,00 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30,00 гривень (а.с.159,160 т.1).

27.02.2017 року між Банком 1 і Банком 2 укладено договір відступлення права вимоги №114/7-4373, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/79790/85/87488 від 27.12.2007 року, укладеним між Банком і ОСОБА_1 , перейшло до Банка 2 (а.с.166-168 т.1).

У подальшому, 27.02.2017 року між Банком 2 і Товариством укладено договір відступлення права вимоги №27.02.17-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/79790/85/87488 від 27.12.2007 року перейшло до Товариства (а.с.169-171 т.1).

22.05.2017 року представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (далі-Товариство) звернувся із заявою заяву про заміну стягувача у цивільній справі № 2-3621/11 за позовом Банка 1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/79790/85/87488 від 27.12.2007 року (а.с.165 т.1).

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відступлення права вимоги є передачею зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові і відбувається шляхом укладення між ними договору, на підставі якого до останнього переходить право вимагати від боржника вчинити певні дії.

Об`єктом договору є майнові права, що належать кредиторові, як стороні зобов`язання, при цьому, заміна кредитора може здійснюватись на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі на стадії виконання судового рішення.

У разі укладення договору про передачу права грошової вимоги за кредитним договором №014/79790/85/87488 від 27.12.2007 року, первісний кредитор Банк 1 позбавляється права на звернення до суду із заявою про видачу виконавчих листів.

Разом з тим, новий кредитор, у даному випадку Товариство, без відповідної ухвали суду не має право на отримання виконавчих документів для подачі їх до виконавчої служби з метою примусового виконання.

За змістом ч.5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті щодо заміни стягувача на стадії виконання судового рішення, застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження

Зважаючи на те, що у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу, на стадії виконання заочного рішення суду від 19.03.2012 року сталася заміна кредитора за кредитним договором №014/79790/85/87488 від 27.12.2007 року, і, станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції новим кредитором (стягувачем на стадії виконання судового рішення) є Товариство, заява Товариства від 22.05.2017 року про заміну стягувача у цивільній справі № 2-3621/11 підлягає задоволенню.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи до уваги, що висновки суду в ухвалі не відповідають обставинам справи, суд порушив норми процесуального права - ст. 442 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367 , 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2018 року про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача - скасувати.

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" про заміну стягувача - задовольнити.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 07.06.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова