ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року

м.Суми

Справа №588/215/19

Номер провадження 22-ц/816/3300/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Ткачук С. С. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 29 березня 2019 року в складі судді Линник О.С., ухваленого у м. Тростянець Сумської області, повне рішення виготовлено 29 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») пред`явило позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 02 серпня 2013 року сторони у справі уклали кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5600 грн.

Унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором станом на 16 січня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 24972 грн 33 коп., яка складається із: 4931 грн 13 коп. заборгованості за тілом кредиту; 11209 грн 16 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом; 7166 грн 69 коп. заборгованості за пенею; 500 грн (фіксована частина) і 1165 грн 35 коп. (процентна складова) штрафу.

На підставі викладеного АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просило суд стягнути заборгованість з відповідача.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 29 березня 2019 року позов задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 02 серпня 2013 року, яка складається із: тіла кредиту - 4931,13 грн, відсотків за користування кредитом - 474,30 грн та штрафів 770,27 грн, а всього 6175 грн 70 коп., а також компенсацію судового збору за подання позовної заяви у сумі 474 грн 49 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

У травні 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду першої інстанції скасувати в частині незадоволених вимог про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 11209 грн 16 коп. і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині , в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитними коштами у заявленому позивачем розмірі.

Подгорний І.В. відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі не подав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що 02 серпня 2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. При цьому відповідач власним підписом підтвердив, що ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с. 11).

Відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5600 грн на платіжну карту «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

02 серпня 2013 року відповідачу видана кредитна картка № НОМЕР_1 , терміном дії по липень 2017 року, 18 серпня 2014 року - НОМЕР_2, терміном дії по серпень 2018 року (а.с. 53).

На підтвердження позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав розрахунок, згідно з яким загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 16 січня 2019 року становить 24972 грн 33 коп., яка складається із: 4931 грн 13 коп. заборгованості за тілом кредиту; 11209 грн 16 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом; 7166 грн 69 коп. заборгованості за пенею; 500 грн (фіксована частина) і 1165 грн 35 коп. (процентна складова) штрафу (а.с. 7-10).

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

За нормами ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

ОСОБА_1 , підписуючи анкету-заяву, був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які визначають істотні умови надання кредиту: змінювану відсоткову ставку за користування кредитними коштами (яка становить 2,5%, за тратами здійсненими з 01 вересня 2014 року - 2,9%, за тратами здійсненими з 01 квітня 2015 року - 3,6%), розмір та строк щомісячних платежів, розмір пені та штрафу за порушення умов договору, які разом складають договір приєднання.

Про зміну відсоткової ставки відповідач повідомлений банком за допомогою SМS повідомлення.

Стаття 633 ЦК України передбачає, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними.

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Суд першої інстанції врахував, що відповідач укладення кредитного договору не оспорював, а з розрахунку кредитної заборгованості вбачається, що він частково сплачував заборгованість, користувався кредитними коштами, тобто погоджувався з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Тобто, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи, що сторони погодили, що кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки, а саме по серпень 2018 року включно, апеляційний суд дійшов висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Ухвалюючи рішення про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 474 грн 30 коп. суд першої інстанції безпідставно не врахував заборгованість за відсотками, що утворилась до 15 червня 2018 року.

З огляду на ту обставину, що строк дії кредитної картки, наданої відповідачу відповідно до умов договору, - серпень 2018 року (а.с. 53), а сторонами узгоджений термін дії кредитного договору, який відповідає строку дії картки, суд апеляційної інстанції визначає розмір заборгованості за процентами станом на 31 серпня 2018 року, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь банку становить 11209 грн 16 коп.

Враховуючи, що укладеним сторонами кредитним договором передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору у розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с. 12), змінюючи розмір заборгованості за відсотками, що підлягає стягненню з відповідача, апеляційний суд також змінює розмір відсоткової частини штрафу, яка становить 807 грн (4931,13 грн (тіло кредиту) + 11209,16 грн (відсотки за користування кредитом) ) х 5%).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції на підставі п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках та відсоткової частини штрафу.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що із ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість по відсотках за користування кредитом у розмірі 11209 грн. 16 коп.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 807 грн., з вирішенням питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Таким чином, загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача складає 17447 грн 29 коп. (враховуючи 4931 грн 13 коп. заборгованості за кредитом, розмір якої позивачем не оскаржується, 11209,16 грн - заборгованість за відсотками, 500 - штраф фіксована складова, 807 грн - штраф відсоткова складова).

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають компенсації судові витрати в розмірі 1342 грн понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та судові витрати у розмірі 2881 грн 50 коп. понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), тому, відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376, 381 - 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Змінити рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 29 березня 2019 року в частині вирішення вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, штрафу і розподілу судових витрат, виклавши резолютивну частину рішення наступним чином:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 02 серпня 2013 року, яка складається із: тіла кредиту - 4931,13 грн, відсотків за користування кредитом - 11209 грн 16 коп. та штрафу (фіксованої складової) - 500 грн, штрафу (процентної складової) - 807 грн, а всього 17447 грн 29 коп., а також компенсацію судового збору за подання позовної заяви у сумі 1342 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» компенсацію судових витрат у розмірі 2881 грн 50 коп., понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 червня 2019 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: С.С. Ткачук

С.Г. Хвостик