ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 червня 2019 року

м. Харків

справа № 638/11269/17

провадження №22-ц/818/1219/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікова А.І.,

сторони справи:

позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова, ухвалене 23 листопада 2018 року у складі судді Подус Г.С. (повний текст рішення складений 23 листопада 2018 року),

УСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (надалі КП «ХТМ») звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за послуги з теплопостачання з урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції та судового збору.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , користуються послугами та є абонентам КП " ХТМ ", проте вартість наданих ним послуг за період з 01.01.2012 року по 31.01.2017 року не оплачують. Внаслідок цього утворилася заборгованість у розмірі 37 647 грн 87 коп. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) відповідачі винні КП «ХТМ» 3% річних від суми заборгованості, що склало 1 182 грн 89 коп. та інфляційні втрати у розмірі 6 579 грн 69 коп.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2018 року позовні вимоги КР «ХТМ» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП "ХТМ" заборгованість за надані відповідачам послуги з теплопостачання за період з 01.07.2014 року по 31.01.2017 року у розмірі 28 784 грн 72 коп.; 3% річних у розмірі 1 182 грн 89 коп. та інфляційні втрати у розмірі 6 579 грн 69 коп. Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП "ХТМ" судовий збір у розмірі 1248 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що КП «ХТМ» надає послуги з теплопостачання, відповідачі користуються вказаними послугами, чим підтверджують свою згоду на їх отримання. Зазначене свідчить про виникнення між сторонами у справі договірних відносин, що регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ЦК України та Житловим кодексом Української РСР (надалі ЖК УРСР). Оскільки відповідачі заявили про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, позовні вимоги КП « ХТМ» в частині стягнення заборгованості за теплопостачання за період з 01.01.2012 р. по 22.06.2014 р. задоволенню не підлягають.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 посилаються на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, винесене при неповному встановленні обставин, що мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки доказів, на підставі неналежних доказів, за відсутності передбачених законодавством первинних документів. Тому апелянти просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилаються на те, що додані до матеріалів справи «Відомість про нарахування і оплату за теплову енергію з врахуванням періоду платежу» та «Відомість нарахування інфляційних затрат та 3 % річних» не відповідають вимогам Інструкції з діловодства (УНІФІКОВАНА СИСТЕМА ОРГАНІЗАЦІЙНО - РОЗПОРЯДЧОЇ ДОКУМЕНТАЦІЇ», вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163 - 2003) та ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Позивачем також не було доведено належними та допустимими доказами обставини на підтвердження здійснення ним господарських операцій з надання послуг, відсутні будь-які докази пред`явлення виконавцем споживачам актів наданих послуг/рахунків на оплату таких послуг, не надано належного розрахунку заборгованості відповідачів і відповідності застосованих при розрахункові тарифів встановленим тарифам.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Згідно ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 р. № 1407 КП «ХТМ» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Відповідачі зареєстровані за адресою, вказаною у позові. Вони є споживачами послуг опалення та гарячої води шляхом відкриття абонентського особового рахунку № НОМЕР_1 .

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України № 1875-IV від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги», що діяв на час виникнення та існування спірних правовідносин.

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачами, виконавцями або виробниками послуг.

Згідно з частиною першою ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Пунктом 1 ч. 1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. Такому праву спаживача прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Згідно ст. 68 ЖК УРСР споживачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово - комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 610,612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до вимог ст. 257, п. 4 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 28 784 грн 72 коп. в межах строків позовної давності за період з 01 липня 2014 року по 31 січня 2017 року, а також трьох процентів річних від простроченої суми, інфляційні втрати та судових витрат - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розрахунку чи іншого розміру заборгованості перед КП «ХТМ» за отримані послуги відповідачами суду не надано.

Посилання апелянтів на невідповідність наданих позивачем відомостей нарахувань та оплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу та нарахувань інфляційних та 3% річних (а.с. 7,8) вимогам Інструкції з діловодства (УНІФІКОВАНА СИСТЕМА ОРГАНІЗАЦІЙНО - РОЗПОРЯДЧОЇ ДОКУМЕНТАЦІЇ» вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163 - 2003) та ст. 9 Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» не свідчать про неналежність або недопустимість наданих позивачем розрахунків.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Тому судова колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 червня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді І.П. Коваленко

А.І. Овсяннікова