У х в а л а

24 червня 2019 року

м. Київ

справа № 759/5267/15-ц

провадження № 61-31439 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В.,

Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва територіального управління юстиції у м. Києві Пилипчука Костянтина Ростиславовича,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року у зазначеній справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 07 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва територіального управління юстиції

у м. Києві Пилипчука К. Р. Справу витребувано із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України

у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судова справа передана для розгляду колегії суддів: Гульку Б. І. (суддя-доповідач), Кривцовій Г. В., Луспенику Д. Д.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За правилами частини першої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених

у статті 36 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Суддя Верховного Суду Гулько Б. І. заявляє самовідвід від участі у розгляді цієї справи з тих підстав, що у провадженні суду першої інстанції перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Гулька Б. І., з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості судді при розгляді справи та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Верховного Суду Гулька Бориса Івановича задовольнити.

Відвести суддю Верховного Суду Гулька Бориса Івановичаза його заявою від участі у розгляді справи за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва територіального управління юстиції у м. Києві Пилипчука Костянтина Ростиславовича, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року.

Справу 759/5267/15-ц передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Д. Д. Луспеник