Справа № 162/318/19
Провадження № 2/162/155/2019
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого -- судді Глинянчука В.Д.,

з участю секретаря судових засідань Смаль Т.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 23 квітня 2019 року.

Ухвалою суду від 15 травня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Постановлено розглянути справу 07 червня 2019 року без повідомлення сторін.

Відповідно до ухвали суду від 07 червня 2019 року розгляд справи продовжено з повідомленням сторін.

Розгляд справи проведено 16 липня 2019 року з участю позивача ОСОБА_1

2. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтуванні позову ОСОБА_1 вказує, що 06 січня 2015 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони розірвали шлюб 21 травня 2018 року. З цього часу відповідач не надає допомоги на утримання дитини. Відповідач регулярно виїжджає на заробітки у Республіку Польща, однак точними відомостями про його матеріальне становище позивач не володіє.

Враховуючи викладене, позивач просить ухвалити рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки у розмірі по дві тисячі гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

2.1 Пояснення позивача у судовому засіданні 16 липня 2019 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала.

Позивач знає, що відповідач їздить на заробітки за кордон, однак про розмір його доходів їй невідомо. Відповідач цінного майна не має, проживає разом з батьками у селі Хоцунь .

Відповідаючи на запитання суду, ОСОБА_1 повідомила, що щомісячно отримує по 860 соціальної допомоги при народженні дитини. Крім цього, нещодавно їздила на заробітки у Республіку Польща, де заробила приблизно 15 тисяч гривень. ОСОБА_1 також проживає у будинку батьків у селі Великий Курінь. В осінньо-зимовий період донька часто хворіє на респіраторні захворювання.

3. Стислий виклад позиції відповідача.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_2 частково визнав позов, вважає справедливим стягувати з нього аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі по одній тисячі гривень щомісячно.

При цьому відповідач просить врахувати суд, що він має лише тимчасові заробітки та сплачує аліменти на іншу дитину.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

У відповідності із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є позивач та відповідач. У суді встановлено, що дитина проживає разом з позивачем.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 відповідач також має сина ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі по 400 гривень щомісячно відповідно до рішення Зарічного районного суду міста Суми від 25 серпня 2010 року.

5. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Згідно з частиною першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 51 Конституції України, статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частинами першою-третьої статті 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності із статтею 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 липня 2019 року становить 1699 гривень.

У відповідності з частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з частиною першою статті 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Визначаючи розмір аліментів, які стягуватимуться з відповідача, суд керується положеннями статті 182 СК. При цьому суд бере до уваги, що у ході судового розгляду не встановлено обставин, які б давали підстави визначити мінімальний рекомендований розмір аліментів тощо.

Беручи до уваги наведене вище у сукупності, керуючись принципом розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 , починаючи з дня пред`явлення позову ОСОБА_1 , на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі по 1300 гривень щомісячно, але не менше передбаченого законом розміру.

6. Питання розподілу судових витрат.

На момент ухвалення судового рішення у матеріалах справи відсутні відомості про понесені сторонами судові витрати.

Позивач звільнена від оплати судового збору при поданні позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК, у зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача у користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі встановленої законом мінімальної ставки для вимог майнового характеру на момент ухвалення рішення, що складає 768,4 гривень.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 264, 265 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя села Хоцунь Любешівського району Волинської області , РНОКПП НОМЕР_3 ) у користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька села Великий Курінь Любешівського району Волинської області , РНОКПП НОМЕР_4 ) на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти у розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23 квітня 2019 року.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук