Номер провадження: 22-ц/813/2434/19
Номер справи місцевого суду: 522/6052/18
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 02 листопада 2018 року про залишення позову без розгляду в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з зазначеним позовом.

02.11.2018 року відповідачем ОСОБА_1 було подано до суду заяву про залишення позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором без розгляду у зв`язку з тим, що сторонами погоджено третейське застереження.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 02.11.2018 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду на підставі п.6 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Вважаючи ухвалу суду про залишення позову без розгляду, постановленою з порушенням норм процесуального права, АТ «Укрсоцбанк» звернулось до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 02.11.2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що підставою для залишення позову без розгляду у відповідності до п.6 ч.1 ст.257 ЦПК України є висновок, що оскільки предметом даного спору є стягнення заборгованості за Договором №2008/13-1-08/450-1 від 16.09.2008 року, розгляд спору має здійснюватися Постійно діючим Третейським судом при Асоціації український банків.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги позивача, просить ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 02.11.2018 року про залишення позову без розгляду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 п.4 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що у п. 6.2 договору від 16.09.2008 року № 2008/13-1-08/450-1 про надання невідновлювальної кредитної лінії, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , сторонами погоджено, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем В.М. Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею, спір розглядається третейським суддею Мороз О.І. або ОСОБА_2 у порядку черговості.

Оскільки, предметом даного спору є стягнення заборгованості за договором від 16.09.2008 року № 2008/13-1-08/450-1, тобто - це спір щодо виконання договору, отже розгляд даного спору має здійснюватись Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків.

З таким висновком суду, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Зазначені положення дають підстави для висновку, що обов`язковою умовою для залишення позову без розгляду є встановлення судом наступних обставин третейська угода не є недійсною; угода не втратила чинність; третейська угода може бути виконана.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції не були досліджені дані питання, залишаючи позов ПАТ «Укрсоцбанк» без розгляду, зазначені вимоги закону не були враховані.

Разом з тим, позичальник ОСОБА_1 є споживачем у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування».

Так, відповідно до п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Для цілей Закону України «Про споживче кредитування» споживачем є фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит.

Приписами ст.5 Закону України «Про третейський суди» встановлено, що спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Статтею 6 Закону України «Про третейський суди» зазначено, що третейські суди не розглядають справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки) (п.14 ч.1).

Відповідно до рішення Конституційного Суду від 10.11.2011 №15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини 8 статті 18, частини 3 статті 22 закону «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини 4 статті 42 Конституції (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають під час як укладення, так і виконання такого договору.

У постанові від 11.01.2018 року у справі № 755/6219/16-ц (провадження № 61-1608 св 17) Верховний Суд прийшов до висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки Законом України № 22983-VI від 03.02.2011 року "Про внесення зміни до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам", який набув чинності 11.03.2011 року, виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Аналогічна правова позиція викладена і у постанові ВСУ від 24.05.2017 року у справі № 755/30974/14-ц.

Таким чином, третейська угода за п.6.2 Договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №2008/13-1-08/450-1 від 16.09.2008 року не може бути виконана, оскільки предметом Договору є надання ОСОБА_3 споживчого кредиту.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги, що ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції повинна бути скасована, оскільки ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог ст.379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 02 листопада 2018 рокускасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.06.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький