Справа № 128/971/19
РІШЕННЯ

Іменем України

07.06.2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Манюк Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/5 частку житлового будинку в порядку спадкування за заповітом,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_4 , та спадкоємцями першої черги за законом є відповідачі, а саме батько позивачки ОСОБА_2 та його рідний брат ОСОБА_3 .

Позивач зазначає, що за життя ОСОБА_4 08.06.2006 склала заповіти, якими на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме: належний їй на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , заповіла позивачці ОСОБА_1 , а належну їй на підставі Державного акту на право власності земельну ділянку (пай) площею 1, 38 га, розташовану на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області заповіла відповідачу ОСОБА_3 . Крім цього, за життя ОСОБА_4 10.12.2007 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла земельну ділянку (пай), яка розташована на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницькою району Вінницької області площею 1,38 га відповідачу ОСОБА_3 .

Позивач вказує, що в термін, передбачений чинним законодавством, вона звернулась до Вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори від 17.10.2018 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок, у зв`язку з тим, що спадковий будинок відноситься до категорії колгоспних дворів. При цьому позивач зазначає, що спадкодавець ОСОБА_4 була головою колгоспного даного двору та станом на 1991 рік членами сім`ї ОСОБА_4 , яка проживала у вищевказаному будинку, були: син ОСОБА_2 , невістка ОСОБА_5 , внучка ОСОБА_6 , внук ОСОБА_7 , яким, відповідно, належало по 1/5 частині майна даного колгоспного двору.

За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До початку розгляду справи по суті, за клопотанням представника позивача судом було витребувано докази по справі, а саме витребувано з Вінницької районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Ухвала суду виконана належним чином.

В судове засідання учасники справи не з`явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі.

Представник позивача, адвокат Шишковська А.Б. подала суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подав суду письмову заяву, згідно якої позов визнає в повному обсязі, розгляд справи просить провести у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 подав суду письмову заяву, згідно якої позов не визнає, оскільки має майнові претензії до відповідача ОСОБА_2 , розгляд справи просить провести у його відсутність.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області 21.11.2014 (а.с. 7).

На момент смерті ОСОБА_8 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , та до складу її сім`ї станом на час її смерті входили: син ОСОБА_2 , невістка ОСОБА_5 , внучка ОСОБА_1 , правнучка ОСОБА_9 , що підтверджується довідкою № 1704, виданою 19.10.2018 виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської ради, та станом на 1991 рік до складу її сім`ї входили: син ОСОБА_2 , невістка ОСОБА_5 , внучка ОСОБА_6 , внук ОСОБА_7 , що підтверджується довідкою № 1705, виданою 19.10.2018 виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської ради (а.с. 22).

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого увійшов також житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , який належав померлій як члену колгоспного двору, яка станом на 1991 рік не втратила право на майно двору, що підтверджується виписками з погосподарських книг Вінницько-Хутірської сільської ради (а.с. 14 - 21), Свідоцтвом № 179 про право особистої власності на жилий будинок (а.с. 10), довідками № 1704, №1705, виданими 19.10.2018 виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської ради. (а.с.22).

За життя ОСОБА_4 08.06.2006 склала заповіти, якими на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме: належний їй на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , заповіла позивачці ОСОБА_1 (а.с. 8).

Також за життя ОСОБА_4 10.12.2007 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла земельну ділянку (пай), яка розташована на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницькою району Вінницької області площею 1, 38 га відповідачу ОСОБА_3 (а.с. 9).

З матеріалів спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 вбачається, що позивачка спадщину прийняла, інших спадкоємців, які претендують на частку у спадщині на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 немає, спадкоємець ОСОБА_3 оформив свої спадкові права на відповідну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом (а.с. 54 87).

З довідки № 1705, виданої 19.10.2018 виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської ради, вбачається, що станом на 1991 рік членами колгоспного двору вищевказаного будинковолодіння, які не втратили право на майно двору були п`ятеро осіб: ОСОБА_8 , її син ОСОБА_2 , невістка ОСОБА_5 , внучка ОСОБА_6 , внук ОСОБА_7 (а.с.22).

Згідно з відомостями технічного паспорта, виготовленого ТОВ ПІК «Поділлябудінвест», житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в цілому складається з: житлового будинку літ. А; прибудови літ. А1, прибудови літ. а, прибудови літ. а1, літньої кухні літ. Б, сараю літ. б, сараю літ. В, гаража літ. в, погребу літ. Г, сараю літ. Д, криниці літ. №1 (а.с. 11-13).

Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Положеннями ст. 1218 ЦК України, встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору.

Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК України (в редакції 1963 року), чинних на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності та розмір частки члена колгоспного двору визначався виходячи з рівності часток всіх членів двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.13 постанови від 24.06.1983 № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» та в підпункті «г» пункту 6 постанови № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї бабусі ОСОБА_4 , та звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори, однак оскільки спадкове будинковолодіння відноситься до категорії колгоспних дворів, позивачне має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 17.10.2018 (а.с.23).

Тому враховуючи право кожного із членів колгоспного двору, які не втратили право на частку в ньому, на виділ його частки виходячи із засад рівності часток, частки ОСОБА_8 , її сина ОСОБА_2 , невістки ОСОБА_5 , внучки ОСОБА_6 , внука ОСОБА_7 у праві на будинковолодіння є рівними, та позивач правомірно просить визнати за нею право власності на 1/5 частку будинковолодіння в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , іншого способу захисту своїх прав, окрім судового, у неї немає, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 120, 123 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 1216-1218, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 19, 206, 211, 247, 259, 263, 265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку літ. А; прибудови літ. А1, прибудови літ. а, прибудови літ. а1, літньої кухні літ. Б, сараю літ. б, сараю літ. В, гаража літ. в, погребу літ. Г, сараю літ. Д, криниці літ. №1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 17.06.2019.

Суддя: