Ухвала

30 травня 2019 року

м. Київ

справа № 761/22027/18

провадження № 61-9821ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України Холодницького Назара Івановича, Генерального прокурора України Луценка Юрія Віталійовича про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України Холодницького Назара Івановича, Генерального прокурора України Луценка Юрія Віталійовича про відшкодування шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року залишено без руху для надання заяви про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з відповідними доказами.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року скасовано, справу передано на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року залишено без руху, оскільки апеляційна скарга не відповідала вимогам статті 356 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року повернуто заявнику, оскільки ним не було усунуто в повній мірі недоліки апеляційної скарги.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи те, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року в апеляційному порядку не переглядалася, то вона не може бути предметом касаційного перегляду і у відкритті касаційного провадження в цій частині слід відмовити.

Разом з тим, подана касаційна скарга, в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року, не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки прохальна частина касаційної скарги викладена у порушення вимог статті 409 ЦПК України.

Відповідно до статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

У зв`язку з цим заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги відповідно до вимог статті 409 ЦПК України та відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України надати касаційну скаргу (у новій редакції) та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року залишити без руху та надати строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та її буде повернуто заявнику.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк