538/1180/19
У Х В А Л А
18 липня 2019 року суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А., розглянувши заву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, -
Заявник звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подання позову до суду у порядку ст.152 ЦПК України.
Заява обґрунтовується тим, що ОСОБА_1 отримала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 та земель сільськогосподарського призначення державної власності з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Васильківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області за межами населених пунктів, що підтверджується копією наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 30.12.2015 р. №3964/0/75-15-сг із змінами.
В подальшому замовила та оплатила виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Після чого відбулося здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1 .
Надалі проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на затвердження було подано до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області. Проте, затвердження не відбулося. Посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області пояснили, що відбувається процес передачі земель до Лохвицької міської ради і відповідно до даного органу слід звертатися із заявою про затвердження проекту землеустрою.
Постановою Центральної виборчої комісії від 18 серпня 2017 року № 164 затверджено перелік об`єднаних територіальних громад, утворених у межах Полтавської області, у яких призначаються перші місцеві вибори 29 жовтня 2017 року. Як наслідок відбулося об`єднання територіальних громад, а саме Лохвицька міська рада (місто Лохвиця, село Криниця) та Васильківська сільська рада (села Васильки, Гаївщина, Христанівка) об`єдналися в Лохвицьку міську об`єднану територіальну громаду.
На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 31 січня 2018 року № 60- р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» земельна ділянка на яку претендує позивач передана до земель комунальної власності Лохвицької міської об`єднаної територіальної громади. Відповідно повноваження розпорядження спірною земельною ділянкою перейшли до Лохвицької міської ради.
18 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Лохвицької міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площе 2,0000 га. Проте, вже листом від 15 березня 2019 року за вих.№03-02/289 отримано повідомлення про неможливість винесення даного питання на розгляд чергового засідані сесії Лохвицької міської ради, оскільки дана земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах (аукціоні) відповідно до рішення 19 сесії 7 скликані Лохвицької міської ради «про організаційні заходи щодо підготовки документації до земельних торгів (аукціону)» від 14.03.2019 р. №17.
В подальшому Лохвицькою міською радою прийнято рішення від 18.04.2019 №23 «Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лохвицької міської ради». Внаслідок об`єднання утворилася нова земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 загальною площею 7,4154 га.
5 липня 2019 року було проведено земельні торги (аукціон) на яких продано право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 загально площею 7,4154 га.
Як пояснює ОСОБА_1 , порушене її право на отримання земельної ділянки у приватну власність, оскільки на її замовлення виготовлена технічна документація , яка була погоджена відповідно до чинного законодавства, що регулює дані правовідносини, що підтверджується присвоєнням кадастрового номеру.
Відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Відповідно до ч.І ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа.
Враховуючи положення ч.І ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:
1)накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2)забороною вчиняти певні дії;
3)встановленням обов`язку вчинити певні дії;
4)забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5)зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;
7)передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;
8)зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;
9)арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10)іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Розгляд заяви про забезпечення позову у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України відбувся без повідомлення учасників справи.
Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, встановив, що: відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Ст. 150 ЦПК України встановлює види забезпечення позову і відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Як вбачається із письмової заяви про забезпечення позову заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, іншим суб`єктам державної реєстрації прав, що визначені ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також Лохвицькій міській раді, вчиняти будь - які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 7,4154 га, укладати з переможцем земельних торгів (аукціон) договір оренди земельної ділянки, до набрання рішенням у цій справі законної сили.
Згідно преамбули Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову -це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Згідно роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Дії Лохвицької міської ради, щодо прийняття рішення від 18.04.2019 №25 «Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лохвицької міської ради» та проведення земельних торгів (аукціону) 5 липня 2019 року свідчать про можливе ускладнення виконання ухваленого судом рішення за результатами розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_1 . Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. З доводів у заяві про забезпечення позову та додатків до неї, порушення своїх прав заявник вбачає у тому, що у зв`язку з бездіяльністю відповідача в затвердженні проекту землеустрою, останній позбавлений можливості отримати у власність земельну ділянку, на яку вже виготовив проект землеустрою, тобто витратив кошти.
Забезпечення позову, яке просить застосувати ОСОБА_1 , полягає у забороні Лохвицькій міській раді підписувати договір оренди земельних ділянок площею 7,4154 га, кадастровий номер НОМЕР_2 . Застосувавши такий спосіб забезпечення, суд не порушить співвідношення інтересів прав сторін справи, оскільки таке забезпечення не матиме наслідки припинення діяльності як відповідача, так і виконавця проведення земельних торгів.
Суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви про забезпечення позову у даній справі стосовно спірної земельної ділянки, оскільки такий спосіб забезпечення позову передбачений законом, є співмірним заявленим позовним вимогам і його невжиття може утруднити чи взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 258-261, 263, 353, 354 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.
Заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, іншим суб`єктам державної реєстрації прав, що визначені ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь - які реєстраційні дії та вносити записи в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно стосовно земельної ділянки площею 7,4154 га, кадастровий номер НОМЕР_2 для ведення особистого селянського господарства на території адміністративного підпорядкування Лохвицької міської ради Лохвицької району Полтавської області, яка перебуває у комунальній власності.
Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.А. Бондарь