КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 2-н-4487/11
Провадження № 4-с/488/26/19 р.
УХВАЛА

Іменем України

27.06.2019 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,

за участю секретаря судового засідання Кулави А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду скаргу Акціонерного товариства Миколаївобленерго на рішення (повідомлення) головного державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Таран К.О. від 20.02.2019 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2019 року АТ Миколаївобленерго звернулося в Корабельний районний суд міста Миколаєва зі скаргою в якій просило:

1. Визнати рішення (повідомлення) головного державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Таран К.О. від 20.02.2019 року про повернення виконавчого документу № 2-н-4487/2011 від 26.03.2012 року стягувачу без прийняття до виконання неправомірним;

2. Скасувати рішення (повідомлення) головного державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Таран К.О. від 20.02.2019 року про повернення виконавчого документу № 2-н-4487/2011 від 26.03.2012 року стягувачу без прийняття до виконання;

3. Зобов`язати Корабельний відділ державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області відкрити виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа, виданого 26.03.2012 року Корабельним районним судом м. Миколаєва по справі № 2-н-4487/2011 щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 810, 18 грн., та витрат на ІТЗ в розмірі 30, 00 грн.

Обґрунтовуючи скаргу тим, що Акціонерне Товариство «Миколаївобленерго» є юридичною особою із новим найменуванням у результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту ПАТ «Миколаївобленерго» у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 № 514-VI.

07.03.2019 року на адресу АТ «Миколаївобленерго» надійшло повідомлення головного державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Таран К.О. від 20.02.2019 року про повернення виконавчого документу № 2-н-4487/2011 від 26.03.2012 року стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме з причин відсутності у виконавчому документі реєстраційного номеру облікової картки платника податків та дати народження боржника.

Скаржник вважає, що рішення прийняте головним державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Таран К.О., є неправомірним та передчасним.

Представник скаржника у судове засідання не з"явилась, направила на адресу суду заяву з клопотанням проводити судове засідання без її участі, також скаргу підтримала та просила про її задоволення.

Головний державний виконавець Корабельного відділу ДВС міста Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області Таран К.О., у судове засідання не з"явилася, проте надала до суду відзив на скаргу, в якому заперечувала проти задоволення скарги посилаючись на те, що діяла відповідно до ст. 4 Закону України Про виконавче провадження, просила відмовити у задоволенні скарги. Також на адресу суду надіслана заява від начальника Корабельного ВДВС про слухання справи без участі представника органу, скаргу не визнають, просили винести рішення на підставі наявних в матеріалах скарги доказів.

Вивчивши матеріали скарги, відзив на скаргу, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що 07.03.2019 року на адресу АТ «Миколаївобленерго» надійшло повідомлення головного державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Таран К.О. від 20.02.2019 року про повернення виконавчого документу № 2-н-4487/2011 від 26.03.2012 року стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме з причин відсутності у виконавчому документі реєстраційного номеру облікової картки платника податків та дати народження боржника.

26.04.2017 року скаржником було направлено до Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області заяву про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа, виданого 26.03.2012 року Корабельним районним судом м. Миколаєва по цивільній справі № 2-н-4487/2011 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь скаржника боргу в сумі 810, 18 грн., та витрат на ІТЗ в розмірі 30, 00 грн.

31.05.2017 року Стягувачем було отримано повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження", а саме у зв`язку з відсутністю у виконавчому документі дати народження та реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невідповідності виконавчого документу вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутись до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Враховуючи викладене, 04.07.2018 року стягувач звернувся із заявою до Корабельного районного суду м. Миколаєва для приведення виконавчого листа у відповідність до вимог передбачених Законом.

21.08.2018 року стягувачем було отримано ухвалу суду про відмову в задоволені заяви з причин неможливості однозначно ідентифікувати фізичну особу - ОСОБА_1 .

З огляду на вказане, 13.02.2019 року АТ «Миколаївобленерго» повторно звернулося до Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області з заявою про відкриття виконавчого провадження, та з вказаною вище ухвалою суду.

Однак, 07.03.2019 року стягувач знов отримав повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з причин невідповідності виконавчого документу вимогам Закону, а саме у зв`язку з відсутністю у виконавчому листі реєстраційного номеру облікової картки платника податків та дати народження боржника.

Однак, відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є обов`язковою підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання і не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши 22 серпня 2018 року цивільну справу №471/283/17ц (провадження № 61-331св18) за скаргами на бездіяльність державного виконавця Братського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Аналогічний правовий висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі № 469/1357/16ц (провадження № 61-32698св18), прийнятій колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

Обґрунтовуючи такий висновок, Верховний Суд посилався на ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Такий правовий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14; від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, у яких ідеться про те, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Головним завданням виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судового рішення. За умови відсутності у виконавчому документі окремих персональних даних у виконавця є можливість направити запит до відповідних державних органів для отримання цієї інформації.

Повернення виконавчого документа через відсутність у останньому даних про особу має ознаки формальності, оскільки у виконавця під час виконання судового рішення не виникає проблем із отриманням такої інформації з баз даних і реєстрів. Саме тому судова практика складається таким чином, щоб судове рішення було виконано якомога швидше.

В силу ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Серед засад виконавчого провадження зазначені: верховенство права; обовязковість виконання рішень; законність (ч. 1 ст. 2 Закону).

Тобто, метою виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження є примусове виконання судових рішень у спосіб та порядку, визначеному законом (стаття 1 і 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону).

В силу ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

У статті 4 Закону викладені вимоги до виконавчого документа, так, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номероблікової картки платника податків або серія та номер паспорта (дляфізичних осіб,які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб-платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк предявлення рішення до виконання.

Відтак, у виконавчому листі мають бути зазначені дані боржника, які можуть ідентифікувати його особу, та сприяти примусовому виконанню рішення.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Між тим, згідно із п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону з метою захисту інтересів стягувача державний виконавець має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Крім того, згідно відповіді на запит суду органи державної фіскальної служби відмовили у повідомленні реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 , через неможливість однозначно ідентифікувати цю фізичну особу, тому суд відмовив у задоволенні заяви стягувача про приведення виконавчого документа у відповідність до вимог ст. 4 Закону.

За такого стягувач позбавлений можливості отримати конфіденційні дані відносно особи боржника, тоді як відсутність такої можливості у державного виконавця не була доведена.

При цьому суд погоджується із аргументами в скарзі про те, що стягувачем були використані правові механізми приведення виконавчого документа у відповідність з вимогами закону.

Відповідно до ст. 74 Закону «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця чи посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За такого державний виконавець не у повній мірі скористався наданими йому законом правами та повноваженнями для своєчасного і повного виконання судового рішення, а тому суд вважає скаргу обґрунтованою та відповідаючою законодавству України.

Щодо вимоги скаржника про зобовязання Корабельного районного ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області відкрити виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа, виданого 26.03.2012 року Корабельним районним судом м. Миколаєва по справі № 2-н-4487/2011 щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 810, 18 грн., та витрат на ІТЗ в розмірі 30, 00 грн., то на думку суду вона є такою, що не відповідає приписам ЗУ Про виконавче провадження та ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» на підставі того, що питання про відкриття виконавчого провадження є виключною компетенцією органів виконавчої влади за умови, що для цього є підстави обумовлені законом, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства Миколаївобленерго на рішення (повідомлення) головного державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Таран К.О. від 20.02.2019 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання задовольнити частково.

Визнати рішення (повідомлення) головного державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Таран К.О. від 20.02.2019 року про повернення виконавчого документу № 2-н-4487/2011 від 26.03.2012 року стягувачу без прийняття до виконання неправомірним.

Скасувати рішення (повідомлення) головного державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Таран К.О. від 20.02.2019 року про повернення виконавчого документу № 2-н-4487/2011 від 26.03.2012 року стягувачу без прийняття до виконання.

В частині зобов`язання Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області відкрити виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа, виданого 26.03.2012 року Корабельним районним судом м. Миколаєва по справі № 2-н-4487/2011 щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 810, 18 грн., та витрат на ІТЗ в розмірі 30, 00 грн. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

У відповідності до п. 15.5 Розділу 13 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Яна Анатоліївна Чернявська