Справа № 137/1475/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М.
секретаря судових засідань Голоти О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Літин цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
09.07.2014 року АТ КБ "Приватбанк" звернулися до суду з вказаним позовом, зазначили, що відповідно до укладеного договору за № б/н від 18.01.2011 р. ОСОБА_1 18.01.2011 р. отримав кредит у розмірі 8800.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, хоча про місце дату та час судового засідання був повідомлений заздалегідь та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання повістки, котре знаходиться в матеріалах справи. Будь-яких клопотань на адресу суду не надав про причини неявки суд не повідомив.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Зазначає, що позовні вимоги визнає в частині стягнення тіла кредиту, заборгованості щодо нарахованих відсотків за користування кредитом, а також судових витрат.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання.
Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів більше ніж на 30 днів за будь-яким грошовим зобов`язанням, передбаченим кредитним договором (а.с. 31).
У судовому засіданні було встановлено, що відповідно наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 18.01.2011 р. починаючи із 25.02.2011 р. за позивачем почала нараховуватись заборгованість за невиконання умов договору
Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу яка його порушила.
За таких обставин суд приходить до висновку, що станом на 25.02.2011 р. (а.с. 7) у позивача виникло право на звернення до суду за захистом свої порушених прав в частині невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань по кредитному договору.
Суд вважає, що дату 25.02.2011 р. слід вважати такою, коли банк дізнався про порушення своїх прав відповідачем ОСОБА_1 , у зв`язку з невиконанням останнім своїх обов`язків, тобто початком перебігу строку позовної давності про вимогу стягнення штрафу.
Згідно положень ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно п.2 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Таким чином станом на 25.02.2012 р. спливає строк позовної давності на пред`явлення банком до відповідача вимог щодо штрафу.
Підстав для зупинення перебігу позовної давності, перериванню перебігу позовної давності або поважності причин порушення позовної давності відповідно до положень ст.ст. 263, 264, ч.5 ст.267 ЦК України судом не встановлено.
Виходячи вищевикладене суд вважає за можливе застосувати положення позовної давності.
Таким чином підстави для позову в частині стягнення заборгованості за штрафом у суду відсутні.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 4,12,48,76,81,141, 247, 259,263-268 ЦПК України і на підставі ст.ст.15,16,22,256, 258, 261, 266, 509, 549, 526,1054 ЦК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.