РІШЕННЯ

іменем України

29 травня 2019 рокуСправа №451/1046/18
Провадження № 2/451/375/19

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Сахаревич М.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові цивільну справу №451/1046/18 за позовом ОСОБА_1 до Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

26 липня 2018 року ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Куликів Радехівського району помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 17.04.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області. На момент смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали у АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , дружина останнього та мама позивача, а також - ОСОБА_4 , брат позивача. У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Лопатин Радехівського району померла мама позивача - ОСОБА_3 . На момент смерті спадкодавця, разом із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 - брат позивача, і який успадкував майнові права спадкодавця, зокрема майнові паї у майні пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства ПА « Куликів ». ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Куликів Радехівського району помер брат позивача ОСОБА_4 . Згідно даних, викладених у довідці Куликівської сільської ради Радехівського району №206 від 30.05.2018 року, разом із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з останнім без реєстрації проживала у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 . За результатом звернення позивача до приватного районного нотаріального округу Юрченко О.В., останньою було зареєстровано спадкову справу №118/2018, проте відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності належних правовстановлюючих документів. Так, не успадкованими ОСОБА_4 залишилися земельні ділянки, передані ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,1355 га, що розташовані на території Куликівської сільської ради Радехівського району, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_2 виданий на ім`я ОСОБА_3 після смерті останньої. Крім позивача, інших осіб, які б претендували на майно спадкодавця, ні за законом, ні за заповітом немає. Позивач після смерті спадкодавця, фактично вступив в володіння спадщиною і надалі продовжує користуватись майном, зокрема зазначеними вище земельними ділянками. Відсутність правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію майнових прав позивача, як спадкоємця, у позасудовому порядку, а тому позивач вимушений звернутися з позовом до суду. Просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала по АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_4 до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку загальною площею 1,1355 га, яка складається з двох земельних ділянок площами 0,1288 га та 1,0067 га, що виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Куликівської сільської Радехівського району Львівської області та належали ОСОБА_3 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , виданого 02.04.2001 року, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повній мірі (а.с.37,39).

Представник відповідача Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області, скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, клопотав про розгляд справи без участі представника (а.с.36).

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не має для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_5 , повторно виданим 17.04.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області (а.с.11).

На момент смерті спадкодавця, що підтверджується довідкою Куликівської сільської ради Радехівського району №204 від 30.05.2018 року, разом із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , були зареєстровані та проживали у АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , дружина останнього та мама позивача, а також, ОСОБА_4 , брат позивача (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_6 , повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області 25 серпня 2010 року (а.с.13).

На момент смерті спадкодавця, що підтверджується довідкою Куликівської сільської ради Радехівського району №207 від 30.05.2018 року, разом із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 ОСОБА_4 - брат позивача і, який успадкував майнові права спадкодавця, зокрема майнові паї у майні пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства ПА « Куликів ». (а.с.14,17,18).

За результатом звернення позивача до приватного районного нотаріального округу Юрченко О.В., останньою було зареєстровано спадкову справу №118/2018, проте відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності належних правовстановлюючих документів (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Куликів Радехівського району помер брат позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_7 , виданим 07.02.2018 року виконавчим комітетом Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідний актовий запис №03 (а.с.20).

Згідно даних, викладених у довідці Куликівської сільської ради Радехівського району №206 від 30.05.2018 року, разом із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з останнім без реєстрації проживала у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 і заповіт від імені померлого виконкомом сільської ради не посвідчувався (а.с.21).

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_8 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в графі батьки значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.22).

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в графі батьки значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.23).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_10 , вбачається, що ОСОБА_7 зареєстрував шлюб із ОСОБА_1 та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 » (а.с.24).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_2 , виданого 02.04.2001 року головою Куликівської сільської ради народних депутатів на підставі рішення ХІІІ сесії ІІІ демократичного скликання Куликівської сільської ради народних депутатів від 29.03.2001 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №14814, вбачається, що земельна ділянка, площею 1,1355 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала ОСОБА_3 (а.с.16 - зворот).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,12,13,81,89,141,200,258-259,263-265,315 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_4 до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку загальною площею 1,1355 га, яка складається з двох земельних ділянок площами 0,1288 га та 1,0067 га, що виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Куликівської сільської Радехівського району Львівської області та належали ОСОБА_3 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , виданого 02.04.2001 року, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_3 судові витрати в розмірі 1409 ( одна тисяча чотириста дев`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.05.2019 року.