Справа № 488/165/19
Номер провадження 2/482/425/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Баранкевич В.О., за участю секретаря судового засідання Шведової Я.О. розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що 18 жовтня 1988року вона уклала шлюб з відповідачем.

Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають.

Позивач вказала, що шлюбні відносини відповідачем з часом погіршились через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обов`язки, ведення спільного господарства. Сторони не проживають разом з 2010року, їх сім`я фактично припинила своє існування. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй шлюбне прізвище Нор

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, але представник позивача ОСОБА_3 надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати без їх участі, а позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати за його відсутності та вказав що позовні вимоги не визнає.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.10.1988року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим Гур`ївською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 18.10.1988року.

Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають.

Шлюбні стосунки між подружжям припинилися через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо з 2010року, спільного господарства не ведуть.

Позивач на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу оскільки перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам.

Відповідач позовні вимоги визнає.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).

Згідно ст.112 СК України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача.

За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню.

Клопотання позивача про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 768,40 грн. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто у розмірі 384 грн. 20 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 384 грн. 20 коп. Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 285 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований Гур`ївською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 18.10.1988року, актовий запис №25, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвати.

Залишити ОСОБА_1 після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 384 грн. 20 коп. судових витрат .

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову відповідно до квитанції №0.0..1 від 25.04.2018року, що становить 384 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Головуючий: Баранкевич В.О.