Провадження №22-ц/812/900/19
О К Р Е М А У Х В А Л А
19 липня 2019 року м. Миколаїв
колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:
головуючого: Базовкіної Т.М.,
суддів: Кушнірової Т.Б. та Яворської Ж.М.,
із секретарем судового засідання: Горенко Ю.В.
за участі позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу №483/1114/18 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення, яке постановив Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області під головуванням судді Рак Лариси Миколаївни у приміщенні цього суду 06 березня 2019 року о 15 годині 52 хвилині за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним,
в с т а н о в и л а :
У липні 2018 р. ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним.
Позов мотивовано тим, що 31 березня 2012 р. позивачка за договором купівлі-продажу придбала квартиру АДРЕСА_1 . Право власності на дану квартиру зареєстровано в Очаківській міській філії ММБТІ 04 квітня 2012 р. У зв`язку з перенесеними інфарктами позивачка потребувала сторонньої допомоги, яку їй і запропонував сусід ОСОБА_3 , оскільки інших родичів ОСОБА_1 немає. Відповідач запропонував довічно утримувати позивачку, у зв`язку з чим вони звернулися до Першої державної нотаріальної контори в м. Очаків, де, як вважала позивачка, укладуть договір довічного утримання. Однак, відповідач вимагав укладання з позивачкою договору купівлі-продажу вищевказаної квартири, що аргументував необхідністю отримання ним громадянства України. Оскільки, відповідач та його дружина допомагали позивачці під час хвороби, а відповідач в свою чергу запевнив, що він буде довічно утримувати позивачку, остання погодилась на укладення договору купівлі-продажу.
У жовтні 2013 р. ОСОБА_3 разом зі своєю дружиною запропонували позивачці укласти шлюб з відповідачем начебто для отримання громадянства України і у підтвердження того, що будуть виконуватися обов`язки щодо її утримання. 29 жовтня 2013 р. між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, однак, фактично шлюбних відносин між сторонами не було. Її утримування продовжувалось до червня 2015 р. У червні 2015 р. між сторонами виник конфлікт, після якого відповідач перестав утримувати позивачку та надавати їй допомогу.
Посилаючись на те, що шлюб був укладений без наміру створити сім`ю та набути обов`язки подружжя, а тому є фіктивним, позивачка просила визнати вказаний шлюб недійсним та стягнути з відповідача судові витрати.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що шлюб між сторонами був укладений з метою створення сім`ї, сторони після укладення шлюбу проживали разом в квартирі позивачки приблизно два тижні, потім відносини між ними зіпсувались і відповідач став проживати в своїй квартирі. Крім того, зазначив, що безпідставними є твердження позивачки про те, що шлюб був укладений з метою отримання ОСОБА_3 громадянства України, оскільки паспорт громадянина України ОСОБА_3 отримав в зв`язку з встановленням його належності до громадянства України, оскільки він був зареєстрований та проживав в с. Куцуруб АДРЕСА_2 Очаківського району Миколаївської області в період з 1988 р. по 1994 р. В задоволенні позову просив відмовити.
Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 березня 2019 р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, представник позивача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 07 травня 2019 р. відкрито провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи у разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Суд викликає учасників справи у судове засідання відповідно до вимог, передбачених главою 7 розділу І ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 128 ЦПК України судовий виклик здійснюється судовими повістками про виклик.

Порядок вручення судових повісток врегульовано ст. 130 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 цієї статі, у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Отже, вищезазначені положення цивільного законодавства не передбачають повернення рекомендованих листів « по закінченню строку зберігання» та « з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», така відмітка не передбачена як причина невручення судового повідомлення. Ці відмітки не розкривають суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист і не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема, не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особа, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання.

Справа до розгляду призначалася неодноразово.

Розгляд справи було призначено на 21 травня 2019 р., 31 травня 2019 р. та 19 липня 2019 р.

Проте розгляд справи щоразу відкладається, у зв`язку з неврученням судових повісток працівниками Миколаївської дирекції АТ «Укрпошта» відповідачу ОСОБА_3 , які направлялися Миколаївським апеляційним судом за місцем проживання останнього: АДРЕСА_3 .

Так, поштові відправлення з штрих-кодовими ідентифікаторами 183, 104, 680, 881 працівниками поштового відділення м. Очаків Миколаївської дирекції АТ «Укрпошта» вручені не були та повернуто на адресу суду з відміткою про причини їх не вручення: «по закінченню встановленого строку зберігання» та «з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», без зазначення яких саме причин.

Закон України від 04 жовтня 2001 року № 2759-III «Про поштовий зв`язок» (далі Закон № 2759-III) згідно його преамбули визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг.

Відносини у сфері надання послуг поштового зв`язку регулюються Конституцією України, цим та іншими законами України і прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (частина перша статті 2 Закону № 2759-III).

Абзац другий та восьмий частини першої статті 3 Закону № 2759-III основними засадами діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку зазначають захист інтересів користувачів у сфері надання послуг поштового зв`язку та єдність правил, стандартів і норм у сфері надання послуг поштового зв`язку.

Згідно з абз. 16, 19 ч. 1 ст. 1 Закону № 2759-III пересилання поштових відправлень - сукупність операцій з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень; послуги поштового зв`язку - продукт діяльності оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій, спрямований на задоволення потреб користувачів.

Абзацом 2 пункту 17 Правил встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення.

В той же час, відповідно до п. 106 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 270 від 05 березня 2009 р.( далі Правила), з наступними змінами та доповненнями, бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з суду повертається за зворотною адресою у першочерговому порядку.

Згідно п. 116 вищезазначених Правил, у разі невручення рекомендованого листа з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через пять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Відповідальність за невиконання чи неналежне виконання послуг поштового зв`язку закріплена п. 129 Правил надання послуг поштового зв`язку.

Отже, ані Закон № 2759-III, ані Правила не передбачають для судових повідомлень, направлених рекомендованим листом, довідки із зазначенням причини повернення - «за закінченням встановленого строку зберігання», «з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», яка засвідчується підписом працівника поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля. Зазначене за своїм сутнісним змістом не є причиною невручення, а є причиною повернення.

З зазначених норм права випливає, що у разі повернення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», мають зазначатись причини невручення, а не причини повернення такого рекомендованого листа.

Виходячи з викладеного, відомості про належне повідомлення про час та місце розгляду справи відповідача на 21 травня 2019 р., 31 травня 2019 р. та 19 липня 2019 р. у суду були відсутні, оскільки поштові відправлення з судовими повістками, адресовані відповідачу, повернуто суду підприємством поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (м. Очаків, Миколаївська дирекція «Укрпошта») з відмітками «за закінченням встановленого строку зберігання», «з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», тобто з підстав, які не свідчить про належне повідомлення особи про час і місце розгляду справи, згідно ст. 130 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, працівниками АТ «Укрпошта» поштового відділення м. Очаків не було належно виконано покладені на них обов`язки по доставці судових повісток, адресованих відповідачу ОСОБА_3 , як це встановлено ст. 130 ЦПК України та п. 99, 114, 116 Правил надання послуг поштового зв`язку та п.10.11-10.15 Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Експрес».

Повернення до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» «з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», сприяє широким можливостям зловживання процесуальними правами, оскільки адресат може безкінечно не з`являтись за відповідним рекомендованим листом до відділення АТ «Укрпошта», уникати особистої зустрічі з працівниками АТ «Укрпошта», а відтак, фактично унеможливлювати розгляд судом спору у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства з застосуванням такого механізму доставки повідомлення сторін спору як рекомендовані листи з повідомленням про вручення.

Відповідно до ч.1 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Враховуючи викладене, бездіяльність працівників Миколаївської дирекції ПАТ «Укрпошта» щодо невиконання обов`язку по доставці поштових відправлень з судовою повісткою, адресованих відповідачу ОСОБА_3 підприємством поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта», повернення їх Миколаївському апеляційному суду без зазначення поважних причин невручення, має наслідком перешкоджання здійсненню правосуддя судом.

Зважаючи на те, що такий незадовільний стан направлення на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, носить системний характер, що негативно позначається на роботі суду та строках розгляду даної цивільної справи, колегія суддів вважає за необхідне довести викладені факти до відома генерального директора АТ «Укрпошта» та директора Миколаївської дирекції АТ «Укрпошта» для здійснення відповідних заходів щодо надання Миколаївському апеляційному суду послуг поштового зв`язку належної якості та зобов`язати директора Миколаївської дирекції АТ «Укрпошта», усунути зазначені в окремій ухвалі виявлені апеляційним судом недоліки в діяльності цього товариства та запобігання їх повторенню у майбутньому.

Керуючись ст. ст.130, 262, 354, 355 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Про неналежне виконання обов`язків з доставки судової поштової кореспонденції працівниками Миколаївської дирекції АТ «Укрпошта» по справі 483/1114/18-ц довести до відома Генерального директора акціонерного товариства «Укрпошта» та директора Миколаївської дирекції АТ «Укрпошта».

Зобов`язати директора Миколаївської дирекції АТ «Укрпошта» усунути зазначені в окремій ухвалі виявлені апеляційним судом недоліки в діяльності цього товариства та запобігання їх повторенню у майбутньому.

Про вжиті заходи по усуненню недоліків в діяльності працівників Миколаївської дирекції АТ «Укрпошта», які мають наслідком порушення законодавства, протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повідомити Миколаївський апеляційний суд.

Окрема ухвала набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.Б. Кушнірова

Ж.М. Яворська

________________________________________________

Повний текст ухвали складений 19 липня 2019 року