Справа № 266/1266/17
Провадження № 2/263/1761/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Маріуполя

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Хараджа Н.В., перевіривши матеріали цивільної справи ОСОБА_1 до ГУ НП в Донецькій області, Державного казначейства України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та судів,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2019 року суддю Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Хараджу Н.В., було обрано суддею для розгляду цивільної справи № 266/1266/17 (провадження № 2/263/1761/2019) за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП в Донецькій області, Державного казначейства України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та судів.

З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що підставою звернення позивача ОСОБА_1 до суду з зазначеним позовом слугувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002160.

У той же час суддя Хараджа Н . В., як слідчий суддя брала участь в рамках кримінальних проваджень: № 0000578 (по справі № 263/1609/16-к), № 00000238 (справа № 263/13931/17), № 0001166 (справа № 263/12854/16-к), № 0000483 (справа № 263/12389/17), які є похідними від кримінального провадження № 0002160 та безпосередньо пов`язані між собою.

Крім того, наданий час в провадженні суду Хараджі Н.В., як слідчого судді, перебуває скарга ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, яка безпосередньо стосується постанови про закриття кримінального провадження № 0002160.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів.

Відповідно до п. 5 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні у справі «Михайлова проти України» від 6 березня 2018 року Європейський суд з прав людини визнав порушення, зокрема, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий судовий розгляд щодо вимоги безсторонності), прав позивача, тобто якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, факт якого не підтверджений документами по справі, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судці, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду судців України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом судців України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1 необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосудця неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Враховуючи наведене та з метою попередження виникнення обставин, що можуть викликати у позивача ОСОБА_1 найменший сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, можливості скасування рішення з підстав незаконності складу суду, вважаю необхідним заявити собі самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 36, 39, 40 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Хараджи Н.В. по цивільній справі № 266/1266/17 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП в Донецькій області, Державного казначейства України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та судів - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Хараджа