ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4564/19 Справа № 184/689/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Томаш В.І. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

судді: Демченко Е.Л. Макаров М.О.

за участю секретаря - Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області про стягнення заробітної плати та компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління освіти виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради (під час розгляду справи назву змінено на Покровську міську раду) про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона працювала у відповідача на посаді провідного спеціаліста юрисконсульта з 07 грудня 2015 року та була звільнена 20 січня 2016 року за п.1 статті 36 КЗпП України, однак відповідач при звільненні не провів нарахування та виплату всіх належних їй сум. Зокрема, їй не була нарахована премія, що також потягло за собою зменшення суми компенсації за не використану відпустку, а остаточний розрахунок проведено лише 29 січня 2016 року.

Посилаючись на порушення своїх прав, просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 1 809, 75 грн., з яких 1503 грн. заробітна плата, 306, 24 грн. компенсації за невикористану відпустку та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Судове рішення мотивовано відсутністю вини відповідача, оскільки управління є бюджетною установою, в якій нарахування та виплата заробітної плати залежить від фінансування, тому позивачу належні при звільненні суми були виплачені 29 січня 2016 року, а тому відсутні підстави для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України /а.с. 48-51/.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала мотивована тим, що підстави для виплати позивачу заявлених нею сум відсутні, а тому й відсутні підстави для застосування відповідальності, передбачені ст. 117 КЗпП України /а.с. 128-130/.

Постановою Верховного Суду від 30 січня 2019 року ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року скасовано в частині відмови ОСОБА_1 в позові до управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та передано справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції /а.с. 172-175/.

Відповідно до статті 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковим для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Судом встановлено, що наказом № 4543/тр від 07 грудня 2015 року ОСОБА_1 прийнята на посаду провідного спеціаліста юрисконсульта та наказом № 38-к/тр від 20 січня 2016 року звільнена з посади за угодою сторін пункт 1 ст. 36 КЗпП України /а.с. 8, 9/.

Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України, власник, або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення працівника видати працівникові належно оформлену ним трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України.

Згідно з вимогами ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться у день його звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівникам вимог про розрахунок.

З матеріалів справи вбачається, що заробітну плату при звільненні в сумі 495 грн. 93 коп. позивачка отримала тільки 29 січня 2016 року, що підтверджується випискою ПАТ КБ "ПриватБанк" та аванс у сумі 700 грн. позивач отримала на початку січня, цей факт сторонами не спростовується.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Враховуючи наведені обставини та дослідивши надані сторонами докази, колегія суддів вважає, що оскільки звільнення ОСОБА_1 відбулося 20 січня 2016 року, а відповідач здійснив виплату належних позивачу при звільненні сум тільки 29 січня 2016 року, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не підлягають задоволенню, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Обчислення середньої заробітної плати здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, відповідно до якого нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати шляхом множення середньоденної (годинної) заробітної плати на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Судом встановлено, що затримка розрахунку при звільненні ОСОБА_1 складає сім робочих днів (з 20 січня по 29 січня 2016 року).

Середньоденна заробітна плата складає 170 грн. 76 коп., з розрахунку 2783 грн. 09 коп. (заробітна плата за січень 2016 року) + 2510, 48 грн. (заробітна плата за грудень 2015 року) : 31 день (кількість робочих днів).

Сума яка підлягає стягненню складає 1195 грн. 32 коп., з розрахунку 170 грн. 76 коп. х 7 робочих днів, час затримки розрахунку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 21 січня 2016 року по 29 січня 2016 року в сумі 1195 грн. 32 коп. без відрахування обов`язкових платежів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров