ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року м. Чернівці

Справа № 725/1040/19

Провадження № 22-ц/822/637/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретар - Конецька Д.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17 квітня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, головуючий у І-й інстанції - Іщенко І.В.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 у лютому 2019 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 07 березня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 305. Від шлюбу є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею.

Зазначала, що шлюбні відносини між ними фактично припинені з 28 січня 2019 року. Спільне господарство не ведеться.

Відповідач матеріальну допомогу на утримання та виховання дитини не надає.

Просила розірвати укладений між ними шлюб, який зареєстрований 07 березня 2013 року. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/2 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 28 січня 2019 року.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17 квітня 2019 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 07 березня 2013 року у Чернівецькому відділі РАГС, актовий запис № 305.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20 лютого 2019 року до повноліття дитини.

Допущено негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах сум платежів за один місяць, згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На зазначене рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру частки його заробітку, а саме, стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом при визначенні розміру аліментів не враховано, що окрім дитини на його утриманні знаходяться двоє батьків пенсіонерів, з якими він проживає. Фактичне стягнення аліментів з нього у розмірі половини отриманого доходу і доведеність таких щомісячних витрат на п`ятирічну дитину, а це близько п`яти тисяч гривень, позивачкою нічим не підтверджено. Під час подружнього життя ними витрачались грошові кошти на утримання дитини в розмірі 2 000-3 000 грн щомісячно.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом частин 4, 6 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За вимогами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із частин 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині визначення розміру аліментів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дитина знаходиться на утриманні позивачки; аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є достатнім.

Однак погодитись з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може.

З матеріалів справи видно, що сторони перебували у шлюбі з 07 березня 2013 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №305.

Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 18, частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Частинами 2, 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частин 1, 3 статті 12, частин 1, 6 статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок по доведенню обставин покладається на сторони.

В матеріалах справи відсутні докази про необхідність стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу).

Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум у 2019 році для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року встановлено у розмірі 1 626 гривень з подальшим його зростанням: з 1 липня - 1 699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Враховуючи обставини справи, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , з урахуванням матеріального становища відповідача, з урахуванням положень статті 182 СК України, а саме необхідності та достатності розміру аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також те, що відповідач згідний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, апеляційний суд вважає, що слід зменшити розмір стягнення аліментів до 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд вважає, що оскільки при ухваленні рішення суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права при визначенні розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини на користь позивача, рішення суду першої інстанції слід змінити.

За правилами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 5 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Судом першої інстанції з відповідача стягнуто на користь держави 768,40 грн сплаченого судового збору.

За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 1 152 грн.

Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи, що апеляційну скаргу задоволено та рішення суду змінено, необхідно розподілити судові витрати.

З огляду на викладене, судовий збір у розмірі 767,80 грн слід компенсувати (повернути) ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17 квітня 2019 року в частині розміру стягуваних аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Судові витрати ОСОБА_1 у сумі 767 гривень 80 копійок повернути за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк