Ухвала

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 2609/30529/12

провадження № 61-11141ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Моргун Дмитром Миколайовичем, на постанову Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2019 року, засобами поштового зв`язку, ОСОБА_1 , від імені якого діє представник - адвокат Моргун Д. М., подав касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року у цивільній справі № 2609/30529/12.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та визначено строк для усунення недоліків.

На виконання вказаної ухвали суду скаржник надав оригінал квитанції про сплату судового збору.

Вирішуючи питання про можливість відкриття касаційного провадження, встановлено, що у касаційній скарзі в порушення пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України не сформульоване клопотання (процесуальна вимога), з урахуванням рішень судів попередніх інстанцій та повноважень суду касаційної інстанції.

Так, згідно зі статтею 409 ЦПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

ОСОБА_1 , у касаційній скарзі, просить Верховний Суд скасувати постанову Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

При цьому скаржником не викладено жодного клопотання - процесуальної вимоги (скасувати, залишити без змін, змінити) щодо рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2018 року, яким відмовлено у задоволенні позову.

Вказані недоліки підлягають усуненню шляхом уточнення касаційної скарги в частині викладу клопотання (процесуальної вимоги) щодо рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2018 року, з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції згідно статті 409 ЦПК України.

За змістом частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений з ініціативи суду.

Наведені обставини свідчать про необхідність продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтею 127, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 до 09 серпня 2019 року строк для усунення недоліків касаційної скарги.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович