Єд. унік. № 243/2048/19
Провадження № 2/243/1053/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ОСОБА_2 про виселення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.2016 року позивачу на праві приватної власності належить ј частка квартири АДРЕСА_1 . Згідно договору купівлі-продажу частки квартири від 01.12.2016 року позивач є власником ѕ часток вищевказаної квартири. В даній квартирі до своєї смерті мешкали батьки позивача, крім того був зареєстрований та періодично мешкає брат позивача ОСОБА_2 . Мати померла у 2013 році, батько у 2017 році та відповідач залишився проживати у вказаній квартирі один, користуючись усім, що знаходилося в квартирі, а саме побутовою технікою, приладами, посудом, меблями, білизною тощо. За усною домовленістю відповідач повинен був сплачувати всі комунальні послуги за користування квартирою, оскільки позивач був зареєстрований та мешкав за межами території України, а саме у м. Надим Російської Федерації. У зв`язку із досягненням пенсійного віку та призначенням пенсії позивач разом із дружиною повернулися до м. Слов`янська на постійне місце проживання та для отримання виду на проживання надали відповідні документи до реєстраційної служби. Крім того, подружжям було прийнято рішення продати вищевказану квартиру, проте, зайшовши до приміщення з намірами тимчасово, до оформлення договору купівлі-продажу, пожити в ньому, позивач побачив, що ОСОБА_2 не утримує квартиру в належному стані, а навпаки він псує її, демонтував і виніс з квартири раковину, ванну, а також батьківську побутову техніку холодильник, телевізор, пральну машину, меблі тощо. Також позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 не сплачує жодних комунальних послуг та не виконує інших обов`язків користувача житлового приміщення. Так, заборгованість, яка виникла після смерті батька, тобто з часу останніх платежів, перед ВО «Слов`янськтепломережа» станом на 21.02.2019 року становить 4 589,69 гривень; перед «ЖЕК-4» заборгованість за послуги з утримання прибудинкової території станом на 01.10.2018 року становить 1 034,18 гривень; заборгованість за послуги «Словміськводоканал» станом на 01.11.2018 року становить 1 354,68 гривень; АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» станом на 25.12.2018 року становить 936,90 гривень. Окрім цього, за несплату рахунків за електроенергію квартира була обезструмлена та тільки після сплати боргів було відновлено підключення до електропостачання.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 не працевлаштований, у 2018 році його було засуджено за крадіжки, він має залежність до гральних автоматів у зв`язку із чим у позивача виникли всі підстави турбуватися за цілісність належного майна, а також за спільне із дружиною життя та здоров`я, оскільки відповідач неодноразово висловлював на їхню адресу погрози. Нестерпні для проживання умови створені відповідачем змусили позивача разом із дружиною, маючи у власності власне житло, проситися до родичів на проживання та жити в їхній малогабаритній переповненій постійними мешканцями квартирі. Позивач, маючи на меті продаж квартири, запропонував ОСОБА_2 сплатити борги за комунальні послуги та знятися з реєстрації місця проживання, на

що згоди не отримав. ОСОБА_2 вказує, що дані обставини порушують його конституційні права володіння, користування та розпорядження своєї власністю та на підставі чого просить суд примусово виселити ОСОБА_2 з кв. АДРЕСА_1 , позбавивши його права користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до судового засідання не з`явилися, надали заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять справу слухати без їхньої участі (а.с.43,49).

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, та вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.53).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, 07.04.2013 року промерла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08.04.2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.33).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В., ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 прийняв у спадщину ј частку кв. АДРЕСА_1 (а.с.9,14).

Відповідно до договору купівлі-продажу частки квартири від 01.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В., ОСОБА_1 придбав у власність ѕ частки кв. АДРЕСА_1 (а.с.10-13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 14.08.2017 року, виданим Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.32).

Як вбачається з копії паспорта ОСОБА_1 , останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5-7).

З посвідчення № НОМЕР_3 від 19.08.2014 року, виданого УПФР у Надимському районі Ямало-Немецького автономного округу вбачається, що ОСОБА_1 призначено пенсію по старості з 01.08.2014 року (а.с.34).

Згідно довідки КП «ЖЕК № 4» № 325 від 05.02.2019 року, що видана ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.24).

Відповідно до довідки ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» від 21.02.2019 року, за адресою: АДРЕСА_3 за особовим рахунком № НОМЕР_4 на 01.10.2018 року заборгованість становить 4 589,69 гривень (а.с.15).

Згідно довідки КП «ЖЕК №4» № 7 від 20.02.2019 року, заборгованість за послуги з

утримання будинків, споруд та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_3 станом на 01.10.2018 року становить 1 034,18 гривень (а.с.16).

Як слідує з довідки КП «Словміськводоканал» від 20.02.2019 року за адресою: АДРЕСА_3 за особовим рахунком № НОМЕР_5 станом на 01.11.2018 року заборгованість становить 1 354,68 гривень (а.с.17).

Відповідно до рахунку № 95169084 від 13.02.2019 року, сума за підключення електроустановки побутового споживача, платником якого є ОСОБА_1 , складає 64,02 гривень (а.с.18).

Згідно рахунку № 95158155 від 13.02.2019 року, сума за відключення електроустановки побутового споживача, платником якого є ОСОБА_1 , складає 42,25 гривень (а.с.20).

Як вбачається з квитанцій № 0.0..1 та № 0.0..1 від 14.02.2019 року, ОСОБА_1 було сплачено послуги з електропостачання у сумі 76,82 гривень та 50,70 гривень (а.с.19,21).

Відповідно до рахунку за електроенергію № 10750116 від 13.02.2019 року за адресою: АДРЕСА_3 сума до сплати за грудень 2018 року становить 936,90 гривень (а.с.22).

З акту № 000257 встановлення/заміни/технічної перевірки/контрольного огляду/збереження пломб вузла обліку (засобу обліку), встановленого на об`єкті споживача, складеного 15.02.2019 року, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 були виконані роботи з технічної перевірки контрольного огляду/ заміни/встановлення/збереження пломб вузла обліку (засобу обліку) (а.с.23).

Згідно довідки Філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області від 28.02.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , був засуджений 26.09.2018 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 160 годин громадських робіт. ОСОБА_2 знятий з обліку Слов`янського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у зв`язку із відбуттям призначеного покарання у вигляді громадських робіт 08.01.2019 року (а.с.25).

Відповідно до акту технічного стану приміщенням від 01.03.2019 року, складеного комісією у складі керівника ПТО КП «ЖЕК № 4» ОСОБА_6 , майстра ОСОБА_7 , інженера ОСОБА_8 , було встановлено, що кв. АДРЕСА_1 перебуває у незадовільному стані, а саме: 1) кімната на стінах шпалери брудні, місцями відсутні; на стелі плитка брудна; підлога сильно зношена; 2) кухня (антисанітарний стан) - на стінах шпалери сильно зношені, брудні, місцями відсутні; на стелі плитка брудна; підлога лінолеум, сильно зношений, брудний; 3) ванна кімната, туалет (антисанітарний стан) на стінах керамічна плитка брудна; підлога лінолеум, сильно зношений, брудний; ванна тріснута, не використовується за призначенням; 4) балкон (антисанітарний стан) стіни, стеля вкриті пліснявою, брудні; підлога сильно зношена, брудна. Впродовж десяти років ремонт у квартирі не здійснювався (а.с.26).

З фотографій, наданих до суду, вбачається, що вищевказана квартира знаходиться у незадовільному стані, санітарно-гігієнічні умови не дотримуються, стеля на балконі вкрита пліснявою, шпалери та підлога у кімнатах брудні, сантехніка пошкоджена, майже скрізь мається сміття тощо (а.с.31).

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, члени сім`ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням нарівні з власником будинку ( квартири), якщо при їх вселені не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Частиною другою ст. 64 ЖК України встановлено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічні положення містяться і у ч.1 ст. 405 ЦК України.

Підстави та порядок позбавлення членів сім`ї власника права користування жилими приміщеннями визначені у ст.157 ЖК України, якою встановлено, що членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст. 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

За змістом ст. 116 ЖК України, виселення члена сім`ї наймача (власника) будинку та інших осіб, які проживають разом з ним, можливо в тому випадку, коли вони систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

Проаналізувавши усі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає встановленим, що відповідач ОСОБА_2 , як член сім`ї власника квартири ОСОБА_2 , проживає в належній позивачу квартирі, однак участі у витратах по її утриманню не приймає, систематично порушує правила співжиття, не сплачує житлово-комунальні послуги, не утримує житло в належному стані, що створює перешкоди позивачу у розпорядженні своєю власністю.

За таких обставин, враховуючи позицію відповідача, який не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним задовольнити позов ОСОБА_2 та виселити ОСОБА_2 із належної позивачу кв. АДРЕСА_4 , розташованої АДРЕСА_5 .

Щодо позбавлення ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 суд зазначає наступне.

В ч. 3 ст. 156 Житлового Кодексу Української РСР зазначено, що члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

В ст. 317 ЦК України визначено зміст права власності, який полягає в тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Разом з тим Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно із ст. 72 ЖК, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Отже, обов`язковою умовою втрати права користування житловим приміщенням є постійна, систематична відсутність особи у житловому приміщенні без поважних причин понад один рік.

Як зазначає позивач, його брат ОСОБА_2 періодично мешкає у спірній квартирі та належних доказів його не проживання суду не надано.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині позбавлення

ОСОБА_2 права користування вищевказаним житловим приміщенням.

Згідно ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок (а.с.1), отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 116, 157 ЖК України, ст. ст. 4, 12, 19, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення - задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 із квартири АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду В.І.Старовецький