Ухвала

27 червня 2019 року

м. Київ

справа № 401/1466/15-ц

провадження № 61-9803ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша всеукраїнська незалежна адвокатська компанія «Ліга справедливості», Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості», про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша всеукраїнська незалежна адвокатська компанія «Ліга справедливості» (далі - ТОВ «Перша всеукраїнська незалежна адвокатська компанія «Ліга справедливості»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості» (далі - ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості»), про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг

від 10 квітня 2014 року у розмірі 755,39 доларів США, що еквівалентно 17 517,95 грн, та 188,28 євро, що еквівалентно 4 661,92 грн, пені за період з 19 січня по 15 вересня 2015 року - 53 231,69 грн, інфляційних втрат за період з 19 січня по 15 вересня 2015 року - 7 547,98 грн., 3 % річних за період з 19 січня по 15 вересня 2015 року - 437,52 грн.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2016 року (у складі судді Гонтаренко Т. М.) у задоволенні позову ТОВ «Перша всеукраїнська незалежна адвокатська компанія «Ліга справедливості» відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 серпня

2016 року (у складі колегії суддів: Кривохижі В. І., Мурашка С. І., Сукач Т. О.) рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 28 квітня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 25 січня 2018 року (у складі колегії суддів: Луспеника Д. Д., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.) рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 28 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалами Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2018 року залучено до участі у справі ТОВ «Перша всеукраїнська незалежна адвокатська компанія«Ліга справедливості» в якості третьої особи на стороні позивача. Залучено до участі у справі правонаступника позивача ТОВ «Перша всеукраїнська незалежна адвокатська компанія «Ліга справедливості» - ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості».

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 28 березня 2018 року залучено до участі у справі правонаступника позивача ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості» - ОСОБА_1

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2018 року (у складі судді Кадигроб С. М.) у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 16 квітня 2019 року рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 10 жовтня 2018 року залишено без змін.

14 травня 2019 року ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 квітня 2019 року, в якій заявник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у цій даній справі є стягнення боргу за договором про надання юридичних послуг, тобто ціна позову у загальному розмірі 83 397,06 грн, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн х 100 =

192 100 грн).

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Вказівка в резолютивній частині постанови Кропивницького апеляційного суду від 16 квітня 2019 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для відкриття касаційного провадження Верховним Судом, оскільки оскаржувані рішення ухвалені у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином

(«Зубац проти Хорватії» від 05 квітня 2018 року).

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» від 23 жовтня 1996 року; «Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії» від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду

від 16 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша всеукраїнська незалежна адвокатська компанія «Ліга справедливості», Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості», про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська