ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/444/19Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.Б.
Провадження № 22-ц/817/654/19 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 311010100
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу №604/444/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2019 року про відмову у відкритті провадження, ухвалену суддею Сташків Н.Б., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Підволочиської комунальної центральної районної лікарні про скасування наказу про звільнення з роботи, -

В С Т А Н О В И В:

у травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Підволочиської комунальної центральної районної лікарні про скасування наказу головного лікаря №56 від 20 травня 2010 року про звільнення з роботи, зазначивши, що її звільнення є незаконним, оскільки ніким не доведено, що вона 06 квітня 2010 року з`явилася на роботі у нетверезому стані.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Підволочиської комунальної центральної районної лікарні про скасування наказу про звільнення з роботи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2019 року, а справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що дана справа є сфабрикованою по ініціативі ОСОБА_2 , і що суди до неї підійшли односторонньо та упереджено. Вказує на те, що 09 червня 2010 року у судовому засіданні було виявлено, що акт комісійно-лікарської комісії був написаний у різних кабінетах, не було створено комісії для її огляду щодо алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із того, що є таке, що набрало законної сили, рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки в провадженні Підволочиського районного суду перебувала на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Підволочиської центральної районної лікарні про поновлення на роботі та виплаті заробітної плати за час вимушеного прогулу, предметом розгляду якої був також наказ № 56 від 20 травня 2010 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи за п.7 ст.40 КЗпП України за появу на робочому місці в нетверезому стані. Рішенням Підволочиського районного суду №2/485/2010 від 06 жовтня 2010 року відмовлено в задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 11 листопада 2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Підволочиського районного суду від 06 жовтня 2010 року залишено без змін.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає встановленим обставинам, нормам процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2010 року у справі №2-485/2010, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 11 листопада 2010 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Підволочиської комунальної центральної районної лікарні про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу за недоведеністю позовних вимог. Предметом розгляду у вказаній справі був наказ № 56 від 20 травня 2010 року про звільнення позивача з роботи за п.7 ст.40 КЗпП України за появу на робочому місці в нетверезому стані (а.с. 28-31).

Тому, колегія суддів вважає, що суддя Підволочиського районного суду прийшов до правильного висновку про відмову у відкритті провадження по справі, оскільки є таке, що набрало законної сили, рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав

У рішенні від 19 лютого 2009 року у справі "Христов проти України", заява № 24465/04, ЄСПЛ наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2019 року про відмову у відкритті провадження - залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 травня 2019 року про відмову у відкритті провадження - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на рахунок держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлений 25 червня 2019 року.

Головуючий

Судді