Справа № 310/206/19
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Вакал Н.А.,

представника позивача Панчук О.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Опалювальна площа квартири складає 30,1 кв.м. Наявності пільги по оплаті за послуги з теплопостачання не має, квартира є приватною власністю. Вказана квартира є вбудованим житловим приміщенням і система опалення цього приміщення є невід`ємною частиною системи опалення будинку, який має єдину систему централізованого теплопостачання, яка була закладена при проектуванні будинку як засіб теплопостачання, а тому теплова енергія на приміщення подається з початком опалювального сезону та підключення усього будинку. Послуги надавались в повному об`ємі. За весь період стягнення заборгованості від відповідача не надходило жодного складеного акту - претензії про неналежне надання або ненадання послуги, який повинен складатися виконавцем послуг з визначенням причин. Заборгованість виникла з 01.10.2015 року по 01.08.2018 року та складає 14152 грн., оскільки відповідач не в повному обсязі сплачує поточні нарахування, на попередження не реагує. Невиконанням зобов`язання відповідач порушує право товариства на отримання коштів за надану послугу з централізованого теплопостачання.

Товариство зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання з ОСОБА_1 , але на підставі поданої ОСОБА_1 заяви про скасування судового наказу 26.10.2018 року ухвалою суду наказ скасований.

На підставі зазначеного просило стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за надані послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.10.2015 року по 01.08.2018 року в сумі 14152,09 грн. та судовий збір в розмірі 1921 грн.

Ухвалою суду від 01.02.2019 року було відкрито провадження у справі (а.с.19).

28.02.2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву (а.с.26-27) в якому вона просить у задоволенні позову відмовити оскільки ПАТ БПТМ не надавало їй послугу з теплопостачання якісно і в повному об`ємі за увесь час користування послугою, чим порушувало вимоги діючого законодавства. Її право власності на кв. АДРЕСА_2 підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04.12.2015 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.12.2015 року. Між нею та позивачем 06.11.2002 року був укладений договір №800036025 про постачання населенню теплової енергії, опалення і гаряче водопостачання. Відповідно до п.1 розділу VIII Прикінцевих положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІУ, договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені до набрання чинності цим Законом, мають бути приведені у відповідність із ним до 01.01.2006 року. Договори, що не приведені у відповідність із цим Законом у зазначений строк, втрачають чинність. Вважає, що на сьогодні укладений 06.11.2002 року договір між Позивачем та Відповідачем втратив чинність. Зобов`язання з надання послуги має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Починаючи з 2002 року ПАТ БПТМ не надавало якісні послуги з централізованого опалення належним чином, про що свідчать складені акти-претензії з приводу якості надання послуг гарячого водопостачання та опалення складені у присутності представників ПАТ БПТМ, КП «Житлосервіса-2а» від 12.02.2008 року, 05.11.08 року, 19.12.08 року, 16.03.10 року, 12.02.10 року. ПАТ БПТМ у своїй діяльності використовує економний режим обігріву, а її будинок знаходиться останнім на трасі тепломережі, квартира розташована на 3-му поверсі, а подача теплоносія відбувається з 9-го поверху, тому ПАТ БПТМ обігріває землю, повітря, вздовж цієї тепломережі, але не квартиру. Згідно Договору № 34-2а про розподіл обов`язків і відповідальності за утримання та технічне обслуговування систем теплопостачання по пр. Західний (назва до зміни АДРЕСА_3 . АДРЕСА_4 Бердянську, послуги з утримання будинку та прибудинкової території надає КП БМР «Житлосервіс-2А», відповідальність за внутрішньо будинкові мережі покладається на нього. Близько 8 років елеваторний вузол, розташований в підвалі будинку не бачив слюсарів, бо підвал був залитий фекаліями. Увесь час в її квартирі температура повітря була не вище 16С завдяки чому стіни укривалися пліснявою, що шкодило здоров`ю її та родини, а також це призвело до порчі власного майна. Окрім перерахунку, ПАТ БПТМ не вживало ніяких засобів для покращення своєї послуги на протязі 20 років. Починаючи з вересня 2015 року вона не має технічної можливості отримувати послугу теплопостачання у зв`язку з відсутністю у її квартирі приборів опалення, а саме радіаторів, про що ПАТ БПТМ відомо із заяви вх.№К-339 від 21.09.2015 року. Факт відсутності приборів опалення також був зафіксований в січні 2016 року майстром котельної №8 ПАТ БПТМ ОСОБА_2 та майстром КП «Житлосервіс-2а» ОСОБА_3 , які провели обстеження стояків системи опалення у квартирі про що був складений акт. ПАТ БПТМ було надано «Журнал учета отпуска тепловой знергии на отопление и ГВС для жилых домов и обьектов соцкульбыіта кот. №8» у якості доказів надання послуги. Але відомості цього звіту не містять відомостей про технічні показники роботи котельної №8 (температура теплоносія, тиск його подачі тощо). Відомостей про надання якісної послуги від ПАТ БПТМ не надано. З 01.10.2015 року і по теперішній час ПАТ БПТМ нараховує плату за послугу з теплопостачання, яка не надається.

18.03.2019 року позивач подав відповідь на відзив відповідача (а.с.57-60), в якому звертав увагу суду на те, що посилання відповідача на відсутність приладів централізованого опалення як на підставу для відмови у стягненні коштів за послуги з централізованого опалення є безпідставними. Позивачем здійснюється господарська діяльність з постачання теплової енергії на потреби опалення в м. Бердянськ та Бердянському районі на підставі Ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на «постачання теплової енергії». Квартира Відповідача приєднана до внутрішньо будинкової централізованої мережі теплопостачання. Квартира є вбудованим житловим приміщенням і система опалення цього приміщення є невід`ємною частиною системи опалення будинку, а тому теплова енергія на приміщення подається з початком опалювального сезону та підключення усього будинку (витяг з журналу відпуску теплової енергії на котельній № 8, акти готовності до опалювального сезону 2016р., 2017р., 2018р. додаються). Відповідач зобов`язаний дотримуватися загальних правил відключення від мереж централізованого теплопостачання, які встановлені нормами діючого законодавства. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року «Правила надання населенню послу з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» встановлено, що точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця з централізованого опалення споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири, а отже Позивачем повною мірою здійснюється надання послуги Відповідачам. Відповідно до договору №34-2а від 22.09.2005р. про розподіл обов`язків і відповідальність за утримання та технічне обслуговування систем теплопостачання, позивач зобов`язався надавати послуги з теплопостачання у багатоповерхові будинки, які знаходяться на території обслуговування КП «Житлосервіс - 2а», в тому числі по АДРЕСА_3 . АДРЕСА_5 , 15, кв. АДРЕСА_6 в м. Бердянську. Таким чином послуга по вказаному багатоповерховому будинку надається. За весь період стягнення заборгованості не було жодного складеного акту-претензії про неналежне надання або ненадання послуг, який повинен складатися виконавцем послуг з визначенням причин. Самовільне відключення опальних приладів без дотримання встановленого для цього порядку не є підставою для звільнення від оплати фактично наданих, але не використаних послуг. Допустимим доказом відключення від мереж централізованого опалення є акт про відключення, складений відповідно до порядку за присутності повноважних осіб та затверджений на засіданні Комісії з розгляду питань щодо відключення від мереж теплопостачання. Неможливість отримувати якісні послуги з централізованого опалення пов`язане саме з діями Відповідача в наслідок неузгодженого переобладнання системи централізованого опалення, та порушення вимог п. 2, 8, ч.З ст.20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги». Позивач відповідно до норм ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (ст. 15, ст.21), Закону України «Про теплопостачання» (ст.19) як виконавець послуг з теплопостачання повинен забезпечувати усіх споживачів послугою відповідної якості, навіть тих, з ким не укладений договір з тих чи інших підстав. А система теплопостачання в багатоповерхових будинках організована таким чином, що неможливо не надавати послугу з централізованого опалення в окрему квартиру без фактичного від`єднання від мереж теплопостачальної організації усього багатоповерхового будинку. Тому посилання Відповідача на відсутність договірних відносин, є безпідставними, оскільки споживання теплової енергії, нарахування заборгованості свідчать про започаткування договірних правовідносин між Позивачем та Відповідачем. Відсутність договору не позбавляє Відповідача обов`язку оплачувати спожиту ним теплову енергію, оскільки у спірному періоді послуга відповідачу фактично надавалась, а обов`язок Відповідача оплачувати спожиту ним теплову енергію ґрунтується безпосередньо на законі. Тобто між сторонами склались фактичні договірні відносини з приводу постачання теплової енергії. Враховуючи той факт, що Відповідач весь час споживає теплову енергію, яка постачалася в будинок, в тому числі і до квартири Відповідача, добровільно не сплачував за послуги з теплопостачання, є всі підстави для стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання в повному обсязі.

03.04.2019 року відповідач подала свої заперечення щодо пояснень позивача наведених у відповіді на відзив (а.с.88) в яких зазначила, що доказів про надання якісної та у повному обсязі послуги від ПАТ БПТМ не надано. Не надано до суду відомостей які фактичні параметри теплоносія вироблено котельнею і які показники теплоносія збережені при вході на межі передачі до внутрішньо будинкових мереж КП «Житлосервіс-2А» за адресою пр АДРЕСА_4 . Не можливо зберегти показники теплоносія на 100%. Надані ПАТ БПТМ до цієї справи копії актів готовності до опалювального сезону від 29.07.16 р., 30.06.17 р., 28.08.2018 р. засвідчують, про не готовність або про не якісну готовність до сезону. Очистка, промивка та іспит внутрішньо домової системи опалення не проводилася через не надання доступу до запірної арматури теплорозподільчої системи, розташованої у підвальному та чердачному приміщеннях. Також не проводиться перевірка стану та ремонт тепломереж. З кожним роком стан тепломереж погіршується, тому ПАТ БПТМ не може надати якісну послугу. За період з 2015р. по 2019р. акти-претензії з приводу якості надання послуг гарячого водопостачання та опалення не складались через відсутність в її квартирі приладів обігріву, а саме радіаторів. Стояки теплопостачання ізольовані по всій довжині спеціальним утеплювачем для труб. Цей факт був зафіксований у січні 2016р. представниками ПАТ БПТМ та майстром КП«Житлосервіс-2а», а також у вересні 2015р. у поданій до ПАТ БПТМ заяви вх.№К-339 від 21.09.15р. Починаючи з жовтня 2015р. для обігріву квартири нею використовуються електричні конвектори, придбані за власний рахунок.

Ухвалою суду від 22.04.2019 року підготовче провадження у справі закрито, та справу призначено до судового розгляду (а.с.108).

Представник позивача ПАТ БПТС Панчук О.О. (а.с.12) в судовому засіданні позов підтримала посилаючись на обставини викладені в ньому та відповіді на відзив. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала. Посилаючись на обставини викладені у відзиві та у запереченнях щодо пояснень позивача наведених у відповіді на відзив просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі (а.с.74).

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено що ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» згідно Рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради №546 від 14.09.2005 р. та ліцензії НКРЕКП є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання в м. Бердянськ (а.с.7-9).

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що визнається сторонами в судовому засіданні.

Вищевказана квартира приєднана до центральної мережі теплопостачання, наявності пільг по оплаті за послуги з теплопостачання не має. На даний час квартира є приватною власністю.

Особовий рахунок № НОМЕР_1 оформлено на відповідача ОСОБА_1 .

За період з 01.10.2015 року по 01.08.2018 року ОСОБА_1 не здійснювала оплату за надані послуги з централізованого опалення, і станом на 01.08.2018 року виникла заборгованість в розмірі 14152, 09грн. (а.с.5).

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовідносини з надання житлово-комунальних послуг, у тому числі і послуг з централізованого теплопостачання, урегульовані спеціальними Законами України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року, з наступними змінами, постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, якою затверджені «Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст.714 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який набрав чинності з 01.01.2005 року, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Позивач відповідно до норм ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (ст. 15, ст.21), Закону України «Про теплопостачання» (ст.19) як виконавець послуг з теплопостачання повинен забезпечувати усіх споживачів послугою відповідної якості, навіть тих, з ким не укладений договір з тих чи інших підстав. Система теплопостачання в багатоповерхових будинках організована таким чином, що неможливо не надавати послугу з централізованого опалення в окрему квартиру без фактичного від`єднання від мереж теплопостачальної організації усього багатоповерхового будинку. Тому посилання Відповідача на відсутність договірних відносин, є безпідставними, оскільки споживання теплової енергії, нарахування заборгованості свідчать про започаткування договірних правовідносин між Позивачем та Відповідачем. Тобто між сторонами склались фактичні договірні відносини з приводу постачання теплової енергії.

Згідно зі ст.1 Закону України від 24.06.2004 року «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Тож комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні, зокрема, опаленням, отже вони не є майном, як річчю, у розумінні ст.1213 ЦК України.

За ст.11 ЦК України ,підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст.19,25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, передбачений ст.20 Закону України від 24.06.2004 року «Про житлово-комунальні послуги».

Розрахунки заборгованості виконані з дотриманням чинного законодавства і відповідними доказами не спростовані (а.с.5, 10, 11).

За змістом ст.1212,1213 ЦК України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна, суд не врахував, що відповідно до ст. 177 ЦК України речі та послуги є різними об`єктами цивільних прав. Послуга, як об`єкт цивільних правовідносин, є діяльністю, яка триває у часі і не має уречевленого результату або результат є невіддільним від самої діяльності.

Згідно ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

ОСОБА_1 в порушення вимог діючого законодавства самовільно перепланувала та переобладнала житлове приміщення шляхом обрізання опалювальних радіаторів, про що свідчать копії її заяв, Акт від 18.09.2015 року, фотознімки (а.с.38, 39, 40, 47, 95-96).

Так, в постанові Верховного суду України від 26.09.2012 року по справі 6-96/с сформульована наступна правова позиція, яка підлягає застосуванню у цій справі: «що Відповідач при відключенні повинен дотримуватися Порядку відключення житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого опалення затверджено Наказом МінЖКГ від 22.11.2005р. №4 (із змінами, внесеними наказом МінЖКГ від 06.11.2007р. №169, який набув чинності з 09.12.2007р.)». Крім того, Верховним судом України по цій справі зроблено висновок, що відключення від мереж Централізованого опалення можливо будинку в цілому, а не окремої квартири.

В ухвалах Верховного Суду України від 23.03.2011 р. №6-29738св10 та 13.04.2011р. №6-423св09 зроблено висновок, що самовільне відключення від мереж ЦО та ГВП забороняється. А відключення опальних приладів без дотримання встановленого для цього порядку не є підставою для звільнення від оплати фактично наданих, але не використаних послуг. Крім того, зроблено акцент на тому, що допустимим доказом відключення від мереж централізованого опалення с акт про відключення, складений відповідно до порядку за присутності повноважних осіб та затверджений на засіданні Комісії з розгляду питань щодо відключення від мереж теплопостачання.

На численні звернення відповідача позивачем надавались відповіді з роз`ясненням порядку відключення від системи ЦО (а.с.43-46).

Відповідачем по справі відповідно до ст.78 ЦПК України не надано жодного допустимого доказу на підтвердження ненадання Позивачем послуг теплопостачання згідно чинного законодавства.

За весь період стягнення заборгованості (з 01.10.2015 року по 01.08.2018 року) не було жодного складеного акту - претензії про неналежне надання або ненадання послуг, який повинен складатися виконавцем послуг з визначенням причин згідно п.37 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, (що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007р. №1268).

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, зокрема, ненадання послуг може бути підтверджено згідно чинного законодавства тільки актом про відключення від мереж ЦО і ГВП.

Неможливість отримувати якісні послуги з централізованого опалення пов`язане саме з діями Відповідача в наслідок неузгодженого переобладнання системи централізованого опалення, та порушення вимог п. 2, 8, ч. З ст.20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги».

А отже відсутність акту про відключення, складеного відповідно до Порядку відключення житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого опалення затверджено Наказом МінЖКГ від 22.11.2005р. №4, відсутність актів-претензій за період з 01.10.2015 року по 01.08.2018 року про неналежне надання або ненадання послуг складених відповідно до п.37 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, (що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630) спростовують твердження Відповідача, що послуги їй не надавались.

По аналогічній справі №6-47237св14 від 01.04.2015р. Вищим спеціалізованим судом України де стороною по справі було Приватне акціонерне товариство «Бердянське підприємство теплових мереж», були зроблені висновки, що самовільне відключення квартири від централізованого опалення з порушенням встановленого порядку не звільняє від сплати заборгованості.

З огляду на викладене, суду вважає можливим задовольнити позов та стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 14152,09 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921 грн. (а.с.1-2).

Керуючись ст.ст. 10-13, 76-83, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 ), на користь приватного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» (, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Морська, б.65/97) заборгованість за надані послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.10.2015 року по 01.08.2018 року в сумі 14152,09 грн. (чотирнадцять тисяч сто п`ятдесят дві гривні 09 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 ), на користь приватного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» (, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Морська, б.65/97) судовий збір в сумі 1921 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню).

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено протягом десяти днів.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Л. І. Стручкова