ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Бойко І.І.

з участю позивача ОСОБА_1 , адвоката Бригідира І.В.,

відповідача ОСОБА_2 , адвоката Дяків О.Я.,

представника КПТМ -Мельник І.М.

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради про розподіл особового рахунку та відкриття окремих особових рахунків, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради та просила розподілити особовий рахунок по оплаті витрат з утриманню квартири по АДРЕСА_1 за теплову енергію між нею та ОСОБА_2 , зобов`язати КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» відкрити на ім`я позивача та ОСОБА_2 два окремі особові рахунку по оплаті послуг з централізованого опалення по спірній квартири в розмірі по Ѕ всіх витрат, а також відшкодувати понесені нею судові витрати.

В обґрунтування вимог позивач вказала, що вона та її мати ОСОБА_2 є співвласниками квартири по АДРЕСА_1 , кожна по Ѕ частини. Незважаючи на те, що у власності відповідачки перебуває Ѕ частина квартири, усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг здійснює вона. Витрати на утримання спільного майна, які вона здійснює у подвійному розмірі негативно впливають на її майновий стан. Крім того, вона є інвалідом третьої групи, що також позбавляє її повноцінно працювати та заробляти кошти на утримання майна. У червні 2018 року, з метою розподілу особового рахунку, вона зверталась у відповідні установи, однак отримала відмову, оскільки відсутня згода іншого співвласника майна.

Посилаючись на наведене та те, що відповідачка самоусунулась від утримання належного їй майна і всі витрати по утриманню квартири несе вона, просила задовольнити позов.

Відповідач КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР подало відзив на позов. Зазначило, що позивач та відповідач є співвласниками квартири за АДРЕСА_2 . 30 травня 2018 року від ОСОБА_1 надійшла заява про розподіл особових рахунків за послуги з централізованого опалення по даній квартирі на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 У заяві не було чітко визначено яким чином буде розподілятись оплата за постачання гарячої води, оскільки у квартирі зареєстровано четверо осіб. Крім того, заява була подала лише ОСОБА_1 , що свідчить про наявність спору між співвласниками квартири, а тому КПТМ не вправі поділити особовий рахунок по заяві одного із співвласників.

При цьому, вони не заперечують щодо відкриття окремих особових рахунків за умови, якщо за згодою сторін або рішенням суду буде визначено площу, за яку буде здійснюватись оплата за послуги з централізованого опалення по кожному рахунку, порядок оплати користування гарячою водою.

ОСОБА_2 подала відзив на позов. Вказала, не проживає у спірній квартирі та не користується наданими послугами. Місцем її постійного проживання є с.Порохова Бучацького району. Посилаючись на наведене, просила відмовити у позові.

Позивач подала відповідь на відзив. Зазначила, що предметом позову є лише вимога щодо розподілу особових рахунку по оплаті послуг за централізоване опалення. У разі відсутності опалення, цільове призначення квартири втратиться і у ній неможливо буде проживати, квартира почне руйнуватись. Вартість вказаних послуг нараховується незалежно від проживання у ній осіб та їх кількості. Відтак, посилання відповідачки та не, що вона не проживає за даною адресою та не користується такими послугами є безпідставними, оскільки співвласники майна зобов`язані приймати участь в утриманні такого майна.

ОСОБА_2 подала відповідь, де зазначила, що вона та позивач є співвласниками спірної квартири. Між ними не встановлено порядку користування квартирою, що виключає можливість розподілу особових рахунків. Посилаючись на наведене та те, що вона у спірній квартир не проживає, відсутність встановленого порядку користування, не встановлення окремих приладів обліку споживання теплової енергії, просила відмовити у позові.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить Ѕ частина квартири за АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав за 329269643 серії ССУ №457867 від 11 березня 2011 року та визнається сторонами спору.

Власником іншої Ѕ частини даної квартири є ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 19 липня 2017 року за №815/07-2.

30 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до КП «Тернопільміськтеплокомуненего»» із завою про поділ особового рахунку на послуги з централізованого опалення квартири між нею та іншим співвласником ОСОБА_2

Листом від 12 червня 2018 року КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» повідомило позивачу, що мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласника, розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних послуг. За вказаних обставин, КПТМ не вправі вирішувати спір щодо оплати послуг з теплопостачання, який виник між співвласниками квартири. Роз`яснено право на звернення до суду для вирішення питання про розподіл плати за житлово-комунальні послуги.

З довідки виданої Порохівською сільською радою Бучацького району за №289 від 18 жовтня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 в даний час без реєстрації проживає в АДРЕСА_3 .

Особовий рахунок на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються у квартиру за АДРЕСА_2 , у тому числі на оплату послуг централізованого опалення, оформлено на ОСОБА_1 .

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; а споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 статті 5 даного Закону до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з вимогами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст. 360 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень п. 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572, мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласників розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг.

Абзацом 2 зазначеного пункту Постанови передбачено, що у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється:

- за електроенергію при загальному лічильнику пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря);

- за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень за чисельністю членів сім`ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць;

- за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар).

Отже, вирішити питання про поділ особових рахунків, як це передбачено положеннями вищевказаних нормативно-правових актів, суд може лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна із осіб й претендує на оформлення особового рахунку на своє ім`я та визначення площі приміщень, що перебувають у спільному користуванні.

Встановлено, що між позивачем та відповідачем не встановлено порядок користування спільним майном, а тому суд позбавлений можливості здійснити розподіл особових рахунків з утримання спільного майна, а саме сплати витрат за надані послуги з централізованого опалення. В матеріалах справи відсутні докази щодо площі квартири та кількості зареєстрованих у ній осіб.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги факт не проживання відповідачки у даній квартирі, що визнається позивачем, відсутність встановленого порядку користування квартирою між сторонами спору, не встановлення окремих приладів обліку споживання теплової енергії, суд приходить до висновку, що підстав для розподілу рахунку немає.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 10, 11, 13, 81, 263, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.16, 322 ЦК, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради про розподіл особового рахунку та відкриття окремих особових рахунків відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1

Відповідачі:

ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго», вул. І.Франка,16 м.Тернопіль, .

Повне судове рішення складено 10 червня 2019 року.

Головуюча