ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
У Х В А Л А

04 червня 2019 року

м. Харків

справа № 640/3493/17

провадження № 22ц/818/1401/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

імена (найменування сторін):

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 - представника ОСОБА_2 про призначення судово-почеркознавчої експертизи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2018 року у складі судді Нев`ядомського Д.В.,

у с т а н о в и в:

В березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позовна заява мотивована тим, що 12 червня 2013 року між нею, як фізичною особою-підприємцем (далі - ФОП), та ОСОБА_2 в простій письмовій формі укладено Договір позики, відповідно до умов якого вона передала у власність останньому грошові кошти в розмірі 24 380 595 грн. 00 коп. строком на три роки.

Пунктами 2, 3 договору було погоджено, що повернення вказаної суми може мати місце за бажанням позичальника протягом трьох років різновеликими частками, однак останній внесок повинен бути зроблений не пізніше 12 червня 2016 року. Позика є безвідсотковою та підлягає поверненню. У випадку прострочення внеску останньої суми позичальник виплачує позикодавцеві штраф у розмірі 5% від суми, що залишилася, за кожний день.

За період з 12 червня 2013 року по 08 липня 2013 року вона перерахувала на банківський рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , відкритий в Публічному акціонерному товаристві «АКТАБАНК» (далі - ПАТ «АКТАБАНК»), вказану суму з призначенням платежу «згідно договору безвідсоткової позики на зворотній основі б/н від 12 червня 2013 року».

02 лютого 2017 року вона направила позивачу письмову вимогу про повернення боргу з урахуванням штрафів в строк до 12 лютого 2017 року, на яку ОСОБА_2 не відреагував.

Посилаючись на те, що в порушення умов договору взятих на себе зобов`язань відповідач не виконав, не повернув суму боргу, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь борг з урахуванням інфляційних втрат в сумі 26 627 010 грн. 0 0коп., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 527 817 грн. 48 коп., штраф за прострочення суми боргу в сумі 1 230 225 грн. 93 коп.

ОСОБА_2 позов не визнав, заперечуючи факт його укладання та отримання коштів. В вересні 2017 року звернувся у суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що він не підписував договору позики, а його підпис є підбробним. Крім того, зазначав, що договір позики не відповідає вимогам статті 1048 ЦК України, оскільки сума, що надана в борг, перевищує встановлений законом розмір для безпроцентної позики, і перераховувалася на його рахунок з підприємницького рахунку відповідача за зустрічним позовом. Посилаючись на підстави, передбачені статтями 203, 215 ЦК України, просив визнати недійсним Договір позики, укладений 12 червня 2013 року між ним та ФОП ОСОБА_1

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто борг за Договором позики від 12 червня 2013 року в розмірі 24 604 518 грн. 10 коп. В задоволенні позову ОСОБА_1 в іншій частині та зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 8 000 грн. 00 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт перерахування коштів ФОП ОСОБА_1 24 604 518 грн. 70 коп. з призначенням платежу «згідно договору безвідсоткової позики на зворотній основі б/н від 12 червня 2013 року» підтверджено випискою по особовому рахунку. Оскільки борг позивачу не повернуто, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_2 24 604 518 грн. 10 коп.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення інфляційних втрат, 3% річних та штрафу, суд першої інстанції виходив із того, що позика є безвідсотковою.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог щодо визнання договору позики недійсним.

На вказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_3 - представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у зв`язку з чим справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 - представник ОСОБА_2 заявив клопотання про призначення по справі судово-почеркознавчої експертизи.

Клопотання мотивовано тим, що під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач наполягав на проведенні такої експертизи з метою з`ясування питання, чи належить йому підпис у графі «позичальник» в договорі позики, копію якого було надано відповідачем. У відповідності до ухвали суду ОСОБА_2 було відмовлено в проведенні експертизи у зв`язку з відсутністю оригіналу договору позики у ОСОБА_1 та неспроможністю останньою подати оригінал цього договору експерту.

За правилами пункту першого частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі у разі, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або унших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовь`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма догвоору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК україни визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають підстави дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Факт укладення між позикодавцем та відповідачем договору позики підтверджується Договором позики від 12 червня 2013 року (а. с. 4 т. 1).

Звертаючись у суд із зустрічним позовом, ОСОБА_2 обгрунтував вимоги тим, що він не підписував договору позики, а його підпис є підбробним. Крім того, зазначав, що договір позики не відповідає вимогам статті 1048 ЦК України, оскільки сума, що надана в борг, перевищує встановлений законом розмір для безпроцентної позики, і перераховувалася на його рахунок з підприємницького рахунку відповідача за зустрічним позовом.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2017 року в складі судді Нев`ядомського Д.В. в задоволенні клопотання ОСОБА_4 - представника ОСОБА_2 про призначення по справі судової почеркознавчої та технічної експертизи документа - Договору позики від 12 червня 2013 року відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03 липня 2018 року в складі судді Нев`ядомського Д.В. у справі було призначено судову технічну експертизу документа - Договору № В11-0027/Т/615445 від 23 квітня 2013 року на банківське обслуговування, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2 , проведення якої було доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса.

17 серпня 2018 року на адресу суду надійшло клопотання від завідуючого лабораторією криміналістичних досліджень про надання додаткових матеріалів, а саме - 1) вказати ймовірний (перевіряємий) період часу виконання досліджуваного документа; 2) для проведення порівняльного дослідження надати: вільні зразки відтисків круглої печатки «Україна М.ДНІПРОПЕТРОВСЬК «ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКТАБАНК» і.к. 35863708» та вільні зразки текстів, які надруковані на цьому ж друкуючому пристрої (принтері чи багатофункціональному пристрої), що і текст досліджуваного документа.

Згідно супровідного листа від 21 серпня 2018 року вищезазначене клопотання було направлено сторонам на виконання.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2018 року в складі судді Нев`ядомського Д.В. у ліквідатора ПАТ «АКТАБАНК» витребувано вільні зразки відтисків круглої печатки «Україна М.ДНІПРОПЕТРОВСЬК «ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКТАБАНК» і.к. 35863708» та вільні зразки текстів, які надруковані на цьому ж друкуючому пристрої (принтері чи багатофункціональному пристрої), що і текст досліджуваного документа.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2018 року по справі призначено судова технічна експертиза документа Договору № В11-0027/Т/615445 від 23 квітня 2013 року на банківське обслуговування, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_2 , проведення якої було доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса.

16 жовтня 2018 року на адресу суду надійшло повідомлення від директора Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса про неможливість надання висновку на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 03 липня 2018 року.

18 жовтня 2018 року на адресу суду знов надійшло клопотання від завідуючого лабораторією криміналістичних досліджень про надання додаткових матеріалів, а саме - 1) вказати ймовірний (перевіряємий) період часу виконання досліджуваного документа; 2) для проведення порівняльного дослідження надати: вільні зразки відтисків круглої печатки «Україна М.ДНІПРОПЕТРОВСЬК «ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКТАБАНК» і.к. 35863708» та вільні зразки текстів, які надруковані на цьому ж друкуючому пристрої (принтері чи багатофункціональному пристрої), що і текст досліджуваного документа.

29 жовтня 2018 року справа була повернута на запит суду для продовження розгляду.

Оскільки клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи мотивовано необхідністю з`ясування факту укладення договору позики, судова колегія вважає за необхідне клопотання ОСОБА_3 - представника Тарана В.О. задовольнити.

На розгляд експерта підлягає постановленню одне питання в редакції, запропонованій ОСОБА_3 - представником ОСОБА_2 .

Згідно з пунктом 45 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну.

З огляду на це, судова колегія вважає за необхідне оплату за проведення судово-почеркознавчої експертизи покласти на ОСОБА_2

Керуючись ст. 113, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_3 - представника ОСОБА_2 задовольнити.

Призначити по справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.Ф.Бокаріуса.

На розгляд експерта поставити наступне питання:

1. Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_2 в Договорі позики від 12 червня 2013 року в графі позичальник ОСОБА_2 чи іншою особою?

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Оплату за проведення судово-почеркознавчої експертизи покласти на ОСОБА_2 .

Попередити сторони про наслідки ухилення від участі в судово-почеркознавчій експертизі, передбачені статтею 109 ЦПК України.

На час проведення судово-почеркознавчої експертизи провадження у справі зупинити.

В розпорядження експерта надати матеріали даної цивільної справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 10 червня 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова