Житомирський апеляційний суд
Категорія 49 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №295/10978/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 ,

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира, постановлену 21 травня 2019 року суддею Полонцем С.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

13.05.2019 ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення або постановлення ухвали про виправлення описки із зазначенням, що малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишається на подальше проживання, виховання з нею.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21 травня 2019 року відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_3 про виправлення описки та ухвалення додаткового рішення по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення, ухвалити додаткове рішення, яким зазначити, що малолітня спільна дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишається із нею (на проживанні, вихованні).

На її думку, суд з технічної помилки у судовому рішенні не зазначив, що позовна вимога про залишення на виховання та проживання дитини разом з нею була задоволена, а тому доцільним є виправити описку або ухвалити додаткове рішення у справі, оскільки син фактично проживає з нею, а вона має певні складнощі із реєстрацією його місця проживання та влаштуванням дитини на навчання.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

За змістом ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Як роз`яснено в пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливості реалізації судового рішення чи його правосудності.

Таким чином, під опискою слід розуміти зроблену судом механічну (мимовільну, випадкову) граматичну помилку в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках, тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається із змісту позовної заяви ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 06 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 664.

Зміст позовної заяви свідчить про те, що позивачка не ставила вимог про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Навпаки у мотивувальній частині позовної заяви ОСОБА_6 зазначала, що спір про те, з ким залишиться проживати син після розірвання шлюбу не існує, спільно з відповідачем вони дійшли згоди, що дитина проживатиме з нею.

Заяву про збільшення позовних вимог, зокрема, щодо визначення місця проживання дитини, ОСОБА_6 не подавала.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 14.08.2013 шлюб між сторонами розірвано, відновлено ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище - ОСОБА_7 .

Отже, враховуючи зміст позовних вимог та зміст судового рішення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяв ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають. Позовна заява свідчить про те, що спір між сторонами щодо місця проживання їх сина був відсутній, а тому суд не мав права розглядати неіснуючу вимогу про визначення місця проживання дитини.

ОСОБА_3 не позбавлена права у разі виникнення спору щодо місця проживання дитини звернутись до суду з відповідними вимогами.

Наведені у апеляційній скарзі доводи щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 21 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 16 липня 2019 року.