КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/20449/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/8885/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарі Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Мілоцького Олега Леонідовича та Кривка Володимира Івановича на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року та копії наданих матеріалів по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Мілоцького Олега Леонідовича, стягувач: ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця, в якій просив зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Мілоцького О.Л. скасувати: постанову про відкриття виконавчого провадження від 10 жовтня 2018 року ВП № 57401979, постанову про арешт майна боржника від 10 жовтня 2018 року ВП № 57401979, постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 10 жовтня 2018 року ВП №57401979 (а.с. 1-13).

У квітні 2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення вказаної скарги на дії приватного виконавця. Зазначав, на час подання заяви вирішувалося питання реалізації його квартири на електронних торгах на підставі постанови приватного виконавця про арешт та опис майна. Таким чином, з метою забезпечення скарги та недопущення незаконного продажу квартири просив зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Мілоцького О.Л. зупинити будь-які виконавчі дії до вирішення питання по справі (а.с. 24-28).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення розгляду скарги до приватного виконавця Мілоцького О.Л. про зобов`язання скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна, постанови про стягнення задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого листа за №753/9736/13, виданого Дарницьким районним судом міста Києва 18 грудня 2013 року у виконавчому провадженні №57401979 до розгляду скарги ОСОБА_1 до приватного виконавця Мілоцького О.Л. про зобов`язання скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна, постанови про стягнення, по суті (а.с. 29-30).

Не погодившись з ухвалою районного суду, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Мілоцький О.Л. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просив її скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги (а.с. 37-52).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що ЦПК України не передбачено подання до суду заяви про забезпечення розгляду скарги, а посилання суду на п. 15 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року №6 є необґрунтованим. Вважав, що судом першої інстанції безпідставно вжито заходи забезпечення скарги.

Також не погодившись з ухвалою районного суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Гуримський О.В. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги (а.с. 62-64).

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та не дослідив обставини справи в сукупності, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого судового рішення. Вказував, що ОСОБА_1 впродовж тривалого періоду часу не виконує рішення суду, у зв`язку з чим ОСОБА_2 вимушений був звернутися до приватного виконавця з заявою про відкриття виконавчого провадження. На день подання апеляційної скарги майно боржника було описане, арештоване та передане на реалізацію ДП «СЕТАМ» приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. у зв`язку з виконанням судового рішення, яке набрало законної сили про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 2 062 623,94 грн. за договором позики. Звертав увагу на ч. 7 ст. 150 ЦПК України, відповідно до якої не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень. А забезпечення скарги у спосіб, який обрав заявник і застосував суд не передбачене чинним законодавством та є перешкодою у виконанні законного і остаточного рішення суду.

ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та відзив на апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Мілоцького О.Л., в яких просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг та ухвалу залишити без змін.(а.с. 104-108, 115-118)

У судовому засіданні приватний виконавець Мілоцький О.Л. та представник ОСОБА_2 - адвокат Гуримський О.В. підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити, ОСОБА_1 заперечував проти скарг і просив залишити їх без задоволення.

ОСОБА_2 до суду не прибув, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про що у справі є докази (а.с.97-103)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення скарги на дії приватного виконавця суд першої інстанції, керуючись статтями 149-153, 260, 261 ЦПК України, виходив з того, що зупинення стягнення на підставі виконавчого листа за №753/9736/13 необхідне з метою недопущення порушення прав та законних інтересів заявника, всебічного, повного та об`єктивного розгляду скарги та належного виконання рішення суду у справі.

Колегія суддів не погодилась з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Установлено, що на виконанні у приватного виконавця Мілоцького О.Л. перебуває виконавчий лист №753/9736/13, виданий Дарницьким районним судом міста Києва 18 грудня 2013 року, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 2 059 182,94 грн., судових витрат в розмірі 3 441,00 грн., а всього 2 062 623,94 грн (а.с. 5).

Як вбачається з виділених матеріалів справи, ОСОБА_1 оскаржує дії приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Мілоцького О.Л. щодо винесення ним постанов про відкриття провадження у справі, про арешт майна боржника та про стягнення з боржника основної винагороди (а.с. 1-4).

У поданій заяві, ОСОБА_1 просив про забезпечення скарги шляхом зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Мілоцького О.Л. зупинити будь-які виконавчі дії щодо виконання набравшого законної сили рішення суду до вирішення питання по скарзі (а.с. 24-25).

Ухвалою від 15 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено (а.с. 30).

При цьому суд посилався на п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року №6, відповідно до якої до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Розгляд таких скарг здійснюється згідно зі вимогами розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

При цьому Законом України «Про виконавче провадження» у ст. 34 врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій виконавцем, тому це питання відноситься виключно до компетенції виконавця.

Пунктом 6 частини 1 ст.150 ЦПК України передбачено право суду забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Системний та логічний аналіз зазначених норм у їх сукупності свідчить про те, що зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Таких вимог у цій справі не заявлено.

За роз`ясненнями, що містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано про недопустимість забезпечення позову шляхом зупинення виконання судового рішення, що набрали законної сили.

Розглядаючи скаргу на дії приватного виконавця у порядку ст. 447-453 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, а тому зупинення стягнення можливе лише у випадках оскарження самого рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист, або при оскарженні виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, судом першої інстанції не було взято до уваги те, що в даному випадку ОСОБА_1 оскаржуються дії приватного виконавця, а не виконавчий документ і не судове рішення на підставі якого він був виданий.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга на дії приватного виконавця розглядається судом у десятиденний строк.

Виділені матеріали справи свідчать, що зі скаргою на дії виконавця скаржник звернувся до суду у жовтні 2018 року, проте у передбачений процесуальним законом строк і станом на день подання апеляційної скарги районним судом скарга не розглянута.

Отже, забезпечення скарги боржника шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа за умови тривалого її розгляду судом першої інстанції призводить до порушення прав стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали повністю та постановлення нової.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати, постановивши нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення скарги на дії приватного виконавця.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Мілоцького Олега Леонідовича та ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року - скасувати, постановити нову.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги на дії приватного виконавця.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 21 червня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова