03.07.2019
Справа №642/330/18
Провадження №4-с/642/25/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2019 р. Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Шаповал Д.В.,

представника заявника - Кривошеєнко О.Ю.,

представника іпотекодержателя Моїсеєнко К.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою

ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

стягувач ОСОБА_2 ,

іпотекодержатель ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова по цивільній справі № 642/330/18 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто грошові кошти в загальній сумі 1 180 120, 48 грн., в тому числі: суму боргу за договором позики - 40 000 доларів США, що станом на дату подачі позову відповідно до курсу НБУ складає 1 154 592, 92 грн., три відсотки річних від суми за договором, що складає 25 527, 56 грн., та суму заборгованості за договором позики грошових коштів в розмірі 106 395,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 8810,00 грн.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 вказує, що державним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно, яке було обтяжено за умовами договорів іпотеки, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та яке виникло першочергово. Арешт було накладено без письмової згоди іпотекодержателя на звернення стягнення на іпотечне майно боржника, чим порушується право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Рішення суду набуло законної сили. На виконання рішення був виданий виконавчий лист на примусове виконання рішення Ленінського районного суду міста Харкова по цивільній справі № 642/330/18.

18.06.2019 року через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла скарга на дії державного виконавця, в якій заявник просить:

-скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 04.12.2018 року, серія та номер 57740851, щодо накладення арешту на нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-22 в літ. «А-5» по АДРЕСА_1 , загальною площею 227,5 кв.м., та квартиру АДРЕСА_2 , зареєстровано в реєстрі 11.12.2018 року, номер запису про обтяження 29366040.

-скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 21.11.2018 року, серія та номер 57740667, щодо накладення арешту на нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-22 в літ. «А-5» по АДРЕСА_1 , загальною площею 227, 5 кв.м., та квартиру АДРЕСА_2 - АДРЕСА_3 в АДРЕСА_1 , зареєстровано в реєстрі 21.11.2018 року, номер запису про обтяження 29040335.

Ухвалою суду від 20 червня 2019 року відкрито провадження за скаргою, скарга призначена до судового розгляду.

Стягувач ОСОБА_2 24.06.2019 подав суду заяву, в якій просить скаргу розглянути без його участі. В заяві зазначив, що ОСОБА_1 повністю сплатив на його користь борг.

Суб`єкт оскарження - державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з`явився, про судовий розгляд повідомлений належним чином, подав клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку з великою завантаженістю та формуванням звіту за перше півріччя 2019 року.

24.06.2019 р. через канцелярію суду' від зацікавленої особи: ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд скарги без участі представника та про підтримання скарги.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України скарга на дії та рішення державного виконавця розглядається у десятиденний строк.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб. При цьому суд враховує, що причини неявки в судове засідання , які зазначає у клопотання державний виконавець, не є поважними. Крім того, в матеріалах достатньо даних для розгляду справи по суті у відсутності вказаних осіб.

У засіданні засідання представник боржника Шашунькіна Є.А. Кривошеєнко О.Ю. підтримала скаргу та просила її задовольнити, пославшись на викладені в скарзі обставини.

Представник іпотекодержателя ОСОБА_3 . ОСОБА_4 скаргу підтримала, пославшись на ті ж обставини.

Суд, вислухавши представників, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова по цивільній справі № 642/330/18 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто грошові кошти в загальній сумі 1 180 120, 48 грн., в тому числі: суму боргу за договором позики - 40 000 доларів США, що станом на дату подачі позову відповідно до курсу НБУ складає 1 154 592, 92 грн., три відсотки річних від суми за договором, що складає 25 527, 56 грн., та суму заборгованості за договором позики грошових коштів в розмірі 106 395,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 8810,00 грн.

Рішення суду набуло законної сили. На виконання рішення був виданий виконавчий лист на примусове виконання рішення Ленінського районного суду міста Харкова по цивільній справі № 642/330/18.

4 грудня 2018 року постановою державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, номер 57740851, накладено арешт на все майно ОСОБА_1 у тому числі на нежитлові приміщення 1-го поверху №1-22 в літ. «А-5» по АДРЕСА_1 , загальною площею 227,5 кв.м та квартиру АДРЕСА_2 , що зареєстровано в реєстрі 11.12.2018 року номер запису про обтяження 29366040

21 листопада 2018 року постановою державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, номер 57740667, накладено арешт на все майно ОСОБА_1 у тому числі на нежитлові приміщення 1-го поверху >21-22 в літ. «А-5» по вул. Танкопія, ЗО в м. АДРЕСА_1 , ^ загальною площею 227,5 кв.м та квартиру .N'937 по АДРЕСА_4 .

З матеріалів справи вбачається, що 16.05.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Тарасовою Ю.П, зареєстрований в реєстрі за №430, за умовами якого ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 , а останній прийняв грошові кошти в розмірі 672750,00 грн. ОСОБА_1 зобов`язався повернути ОСОБА_3 позичені кошти в передбачений договором строк, забезпечивши виконання зобов`язань ОСОБА_1 договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Тарасовою Ю.П., зареєстрованим в реєстрі за №431, згідно якого в іпотеку було передано майно, належне на праві власності ОСОБА_1 , а саме: квартира АДРЕСА_2 . В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано записи про перебування нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 , в іпотеці та про його обтяження.

28.05.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Тарасовою Ю.П., зареєстрований в реєстрі за №493, відповідно умов якого ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 , а останній прийняв грошові кошти в розмірі 529000,00 грн. ОСОБА_1 зобов`язався повернути ОСОБА_3 позичені кошти в передбачений договором строк, забезпечивши виконання зобов`язань ОСОБА_1 договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Тарасовою Ю.П., зареєстрованим в реєстрі за №494, згідно якого в іпотеку було передано майно, належне на праві власності ОСОБА_1 : нежитлові приміщення 1- го поверху №1-22 в літ. «А-5» по АДРЕСА_1 загальною площею 227, 5 кв.м. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано записи про перебування нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень 1-го іпотеці та про його обтяження.

Скаржником надано інформаційну довідку з Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, яка сформована приватним нотаріусом та з якої вбачається, що 04.12.2018 року постановою державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, номер 57740851, накладено арешт на все майно ОСОБА_1 у тому рахунку: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-22 в літ. «А-5» по АДРЕСА_1 , загальною площею 227,5 кв.м., та квартиру АДРЕСА_2 , що зареєстровано в реєстрі 11 грудня 2018 року, номер запису про обтяження 29366040 та 21.11.2018 року постановою державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області серія та номер 57740667 накладено арешт на все майно ОСОБА_1 у тому рахунку: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-22 в літ. «А-5» по АДРЕСА_1 , загальною площею 227,5 кв.м та квартиру АДРЕСА_2

Оскільки зазначене нерухоме майно надане згідно іпотечних договорів під забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 , зазначені постанови про його арешт, на думку скаржника є протиправними та підлягають скасуванню.

Скаржник стверджував, що за змістом частини першої статті 51 Закону № 1404- VIII для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення н заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:

-право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;

-наявна письмова згода заставодержателя.

Право іпотеки виникло першочергово. Крім того, у приватного виконавця на момент винесення оскаржуваної постанови відсутня письмова згода Іпотекодержателя для звернення стягнення на заставлене, іпотечне майно боржника. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна, в останньому містяться відповідні відомості щодо обтяження майна, як предмета іпотеки, на яке приватним виконавцем накладено арешт, але ця обставина не була взята виконавцем при прийняття постанови про накладення арешту на майно Накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, чим порушується право іпотекодержателя при невиконанні боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. За таких обставин, накладення арешту на майно, яке перебуває в іпотеці, обмежує забезпечене іпотекою право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за договором іпотеки.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав поданої скарги, суд виходить з наступного.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

До основних засад виконавчого провадження належить, зокрема: верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (ст. 2 вказаного Закону).

Вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження стосується прав та обов`язків сторін виконавчого провадження і Законом передбачено механізм здійснення судового контролю за виконанням судових рішень за скаргами сторін виконавчого провадження, які вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю виконавця під час виконання судового рішення порушено їхні права незалежно від безпосередньої заінтересованості або факту порушення інтересів третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 1 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконані рішення (ч. 1 ст. 56 Закону «Про виконавче провадження»),

У відповідності до положень ст. 50 вказаного Закону звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення н окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Згідно ч. 4 вказаної статті після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Відповідно до ст. 51 Закону «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:

1)право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника

коштів;

2)вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника

заставодержателю;

3)наявна письмова згода заставодержателя. :

Як вбачається з наданих доказів, право застави виникло та було зареєстровано до ухвалення судового рішення по даній справі. Окрім того, державним виконавцем до суду не було подано доказів наявності письмової згоди заставодержателя або доказів того, що вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно до ч. 3З ст. 51 вказаного Закону, про звернення стягнення на заставлене ^ майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі. Однак, доказів такого звернення до іпотекодержателя до суду також не було надано.

Враховуючи викладені обставини та положення чинного спеціального законодавства, суд зазначає, що іпотека, за визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України "Про іпотеку" - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частинами шостою та сьомою статті 3 зазначеного Закону:

-у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку )і нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки;

-пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Зі змісту наведених приписів Закону України "Про іпотеку" можна зробити висновок, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав Іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а, отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.

Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. А в контексті встановлених Законом «Про виконавче провадження» засад виконавчого провадження, вказана дія порушує також право сторін виконавчого провадження на законність вчинених виконавцем дій в процесі проведення виконавчого провадження.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/4772/17, від 10.10.2018 р. у справі №183/4363/16, від 31.10.2018 р. у справі №923/1105/17..

За приписами частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Аналогічну позицію щодо не припустимості арешту іпотечного майна викладено в постановах Касаційного господарського суду від 16.04.2018 р. у справі №917/2044/15, від 30.10.2018 р. у справі 910/18023/14, від 21.09.2018 р. у справі 916/1674/15.

Таким чином, скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, обґрунтованість вимог скаржника, суд вважає за необхідне скасувати постанови державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 04.12.2018 року та 21.11.2018, серія та номер 57740851 щодо накладення арешту на нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-22 в літ. «А-5» по АДРЕСА_1 , загальною площею 227,5 кв.м та квартиру АДРЕСА_2 -а в АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст.259, 447-450, 451, 453 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 04.12.2018 року, серія та номер 57740851, щодо накладення арешту на нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-22 в літ. «А-5» по АДРЕСА_1 , загальною площею 227,5 кв.м., та квартиру АДРЕСА_2 , зареєстровано в реєстрі 11.12.2018 року, номер запису про обтяження 29366040.

Скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 21.11.2018 року, серія та номер 57740667, щодо накладення арешту на нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-22 в літ. «А-5» по АДРЕСА_1 , загальною площею 227, 5 кв.м., та квартиру АДРЕСА_2 - АДРЕСА_3 в АДРЕСА_5 Харкові, зареєстровано в реєстрі 21.11.2018 року, номер запису про обтяження 29040335.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 3 липня 2019 року.

Суддя - Л.Л. Шрамко