Ухвала

24 червня 2019 року

м. Київ

справа № 753/10292/18

провадження № 61-11400ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н.Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства з експлуатації та ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з порушенням вимог статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_1 була подана з порушенням вимоги пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, оскільки до касаційної скарги не додано документу, що підтверджує сплату судового збору в установленому порядку і розмірі.

Згідно з Актом від 18 червня 2019 року № 955, складеним уповноваженою особою управління забезпечення автоматизованого документообігу суду, під час реєстрації касаційної скарги від ОСОБА_1 було встановлено відсутність додатку - доказу сплати судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Ціна позову у даному випадку становить 1 326 242, 95 грн, 1 відсоток якої становить 13 262, 42 грн. Отже, розмір судового збору 26 524,84 грн (13 262, 42 грн *200%).

Таким чином ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 26 524,84 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

Касаційна скарга направлена до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 10 червня 2019 року, що підтверджується відповідним поштовим штемпелем і штрихкодованим ідентифікатором на конверті.

Згідно з частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З указаного вбачається, що касаційна скарга направлена до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції представник заявника отримав лише 08 травня 2019 року.

Заявником не надано доказів на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, що унеможливлює вирішення питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 21 липня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо сплати судового збору касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові, а у разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин для пропуску цього строку та надання доказів на їх підтвердження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара