Справа № 603/287/19
Провадження №2/603/226/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г. ,

секретар судового засідання Сандалюк О.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області (далі - Вістрянська сільська рада) про факту родинних відносин, визнання права на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 , після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), що знаходиться в господарстві спілки селян «Провесінь» згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під №184, яку прийняла її дочка (мати позивача) ОСОБА_3 , вступивши у фактичне управління спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на дане майно та на: земельну ділянку площею 0,0945 га, розташовану на території Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2 , згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 ; земельну ділянку площею 0,5033 га, розташовану на території Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_4 , згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , яку позивач прийняв, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. Однак не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з тим, що загублено оригінал державного акта, що посвідчує право власності на земельні ділянки, та виникла необхідність у підтвердженні родинних відносин з ОСОБА_2 , оскільки його мати ОСОБА_3 за життя не оформила спадкових прав на земельну частку (пай) після смерті своєї матері ОСОБА_2 , та відсутній актовий запис про народження матері позивача ОСОБА_3 . З приводу втрати державного акта на право власності на земельну ділянку позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністров`я».

Просить встановити факт родинних відносин ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати за ним право власності на вказане вище спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Відповідач Вістрянська сільська рада не забезпечили в судове засідання явку представника, у відзиві на позов погодилися з обставинами, викладеними у позові, позов визнали повністю, просять розглядати справу за відсутності їхнього представника.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України, в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України.

Судом встановлено такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 11.02.1971 року батьками позивача вказано: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Згідно даних Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №8, сформованого 12.04.2019 року, при укладенні 17.09.1959 року шлюбу з ОСОБА_5 мати позивача ОСОБА_3 змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 26.12.1996 року, зареєстрованого 28.12.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №184, ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) у землі спілки «Провесінь» розміром 0,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 4.01.2002 року, актовий запис №1.

Зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №282/01-16 від 17.05.2019 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою ОСОБА_3 від 19.03.2008 року заведено спадкову справу №196 за 2008 рік. 27.03.2008 року за реєстром №766 на ім`я ОСОБА_3 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом (копія спадкової справи додана до матеріалів справи).

Як вбачається з даних погосподарської книги за 1996 - 2000 роки, особовий рахунок № НОМЕР_7 , ОСОБА_3 зазначена як голова двору, а ОСОБА_2 - як мати голови двору.

Те, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , також вбачається зі змісту довідки №63, виданої 31.01.2019 року виконавчим комітетом Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно якої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею проживали: дочка ОСОБА_3 , внук ОСОБА_1 , дружина внука ОСОБА_8 , правнук ОСОБА_9 .

Згідно ксерокопії державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 25.08.2002 року ОСОБА_3 належала на праві власності земельна ділянка загальною площею 0,59 га в межах згідно з планом, розташована на території Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,09 га, кадастровий номер НОМЕР_2 (витяг №НВ-019 від 17.04.2019 року), земельна ділянка площею 0,5 га, кадастровий номер НОМЕР_4 (витяг №НВ-019 від 17.04.2019 року).

Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 25.08.2002 року втрачений, про що позивачем розміщено оголошення в районній редакції газети «Вісті Придністров`я» про те, щоб вважати загублений державний акт недійсним.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 від 1.07.2016 року, актовий запис №11.

Зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №282/01-16 від 17.05.2019 року вбачається, що згідно даних спадкового реєстру після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкова справа не заводилась.

У зв`язку з тим, що втрачено оригінал правовстановлюючого документа на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню, та за життя ОСОБА_3 не оформила спадкових прав на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії НОМЕР_1 після смерті своєї матері ОСОБА_2 , відсутній актовий запис про народження матері позивача, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що вбачається зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №246/01-16 від 3.05.2019 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Зі змісту роз`яснень Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та п.26 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вбачається, що в позовному провадженні факт не може встановлюватися сам по собі в якості окремої позовної вимоги, а є предметом доказування, як обставина справи, що має юридичне значення для підтвердження вимог у існуючому спорі про право, що розглядається судом і підлягає встановленню в мотивувальній частині при ухвалені рішення.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК (16.01.2003), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними (абзац 1 п. 2 Постанови ВСУ).

У силу ст. 529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. г ч. 1 ст. 81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Як вбачається зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що мати позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай), що знаходиться в господарстві спілки селян «Провесінь» згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під № НОМЕР_9 , земельна ділянка площею 0,0945 га, розташована на території Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2 , згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 ; земельна ділянка площею 0,5033 га, розташована на території Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_4 , згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , є спадковим майном, позивач прийняв спадщину, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 200, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354ЦПК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦКУРСР (1963р.), ст.ст. 328, 1217, 1218, 1225, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд,

у х в а л и в:

ПозовОСОБА_1 до Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), що в спілці селян «Провесінь» згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №184.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,0945 га, розташовану на території Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення

товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2 , згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 ;

- земельну ділянку площею 0,5033 га, розташовану на території Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_4 , згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: с . Вістря Монастириського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 .

Відповідач: Вістрянська сільська рада Монастириського району Тернопільської області, місцезнаходження: с. Вістря Монастириського району Тернопільської області, .

Головуючий суддя Ю. Г. Гудкова