Справа №485/332/18
Провадження № 22ц/812/1091/19 Головуючий у 1-ї інстанції Квєтка І.А.
Категорія 39 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 червня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого: Ямкової О.О.,

суддів: Локтіонової О.В., Колосовського С.Ю.,

при секретарі: Біляєвої В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Квєтка І.А. в залі суду у місті Снігурівка о 14 годині 23 хвилині зі складанням його повного тексту, по справі

за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення його від права на спадкування, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є дружиною померлого, який за життя заповів їй усе належне йому майно.

При зверненні із заявою до державного нотаріусу для прийняття спадщини за заповітом, після смерті чоловіка, позивачу стало відомо, що на спадок претендує повнолітній син померлого ОСОБА_2 , який за життя спадкодавця поїхав за межі України, та знаючи про тяжку хворобу батька не надавав йому допомоги.

У письмовому відзиву на позов ОСОБА_1 представник відповідача вважав його вимоги безпідставними, з огляду на те, що відповідач є особою з інвалідністю 3-ої групи, потребує постійного лікування, та окрім пенсії з інвалідності, інших доходів немає. За життя батька відповідач виїхав до Республіки Італії для лікування, і на час його виїзду спадкодавець не хворів, та не потребував допомоги.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2019 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено, та з неї на користь відповідача стягнуто витрати на правову допомогу.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що доказів ухилення, пов`язаного з винною поведінкою відповідача, який усвідомлював свій обов`язок, мав можливість його виконувати, але не вчиняв необхідних дій, до судового засідання з боку позивача не надано.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, і неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення її позову.

На обґрунтування доводів скарги зазначила, що неї надані усі докази на підтвердження тяжкої хвороби спадкодавця, та відсутності допомоги з боку повнолітнього сина, який хоча і є особою з інвалідністю, але міг надати таку допомогу батьку, який знаходився у безпорадному стані.

У письмовому відзиві представник відповідача вважав доводи скарги необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення із наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що нею не доведено підстави для усунення від права на спадкування непрацездатного повнолітнього сина спадкодавця.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення (частина 1 статті 1241 ЦК України).

Відповідно до частин 5 і 6 статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунути від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя, 7 листопаду 2016 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив заповіт на ім`я позивача ОСОБА_1 , з якою у подальшому 16 грудня 2016 року зареєстрував шлюб.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок у АДРЕСА_1 , земельну ділянку за цією ж адресою та автомобіль ВАЗ 21093.

Спадкоємцем за заповітом є позивач ОСОБА_1 , а спадкоємцями за законом першої черги - повнолітні діти померлого: ОСОБА_4 , який спадщину не прийняв спадщину, і відповідач ОСОБА_2 , якій спадщину прийняв та як особа з інвалідністю має право на обов`язкову частку у спадщині.

І позивач ОСОБА_1 , і відповідач ОСОБА_2 у встановленому законом порядку подали заяви про прийняття ними спадщини.

Також за окремою заявою позивача державним нотаріусом відповідні свідоцтва про право на спадщину не видані, у зв`язку із її зверненням до суду.

Пред`являючи позов про усунення від права на спадкування, позивач посилалася на те, що ОСОБА_3 тяжко хворів, але необхідну допомогу отримував тільки від неї як дружини. Син спадкодавця ОСОБА_2 такої допомоги не надавав, знаходився з батьком у складних відносинах та долею батька не цікавився.

На підтвердження цих доводів, позивачем у якості доказів надано медичні документи про хворобу ОСОБА_3 у стаціонарі з 7 по 10 листопада 2016 року та подальше лікування амбулаторно за онкологічним захворюванням, внаслідок якого її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13, 101), а також показання свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про початок хвороби ОСОБА_3 восени 2016 року, після від`їзду відповідача та надання допомоги померлому виключно позивачем (а.с.130-132).

Одночасно на спростування доводів позивача, представником відповідача надані докази непрацездатності сина померлого ОСОБА_2 , отримання ним доходів у вигляді пенсії за інвалідністю з дитинства, необхідності його виїзду 22 вересня 2016 року за межі країни для проходження лікування, а також відсутності у спадкодавця безпорадного стану на час виїзду відповідача (а.с.53-57, 66-73, 130-132).

Під безпорадним станом, за положеннями частини 5 статті 1224 ЦК України, слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, ухилення характеризується умисною формою вини.

При вирішенні справи встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 потребував допомоги через тяжку хворобу, починаючи з листопада 2016 року по березень 2017 року, тобто в період, коли відповідач вже виїхав за межі країни на лікування. Таку допомогу йому постійно надавали дружина ОСОБА_1 та лікарі, а тому додаткової допомоги на цей час батько від непрацездатного сина не вимагав ні в усній, ні в письмовій формі.

За такого, докази щодо умисного ухилення сина померлого від надання допомоги спадкодавцеві відсутні, та позивачем ОСОБА_1 у судові засідання не надані.

Щодо трактування апелянтом обставин справи в частині наявності прижиттєвих складних відносин між батьком та його дітьми, до початку захворювання спадкодавця, а також показань свідків, допитаних за її клопотанням, в частині їх оцінки суспільної поведінки відповідача на вулиці, то такі твердження не можуть бути покладені в основу судового рішення, так як наявність чи відсутність вищенаведених обставин не є належним підтвердженням умисного ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцю, якій на цей час не знаходився у безпорадному стані.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першій інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є по своїй суті справедливим, а зроблені ним висновки є такими, що відповідають обставинам справи.

Тому колегія суддів не вбачає підстав для його зміни чи скасування, і вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення з підстав, передбачених статтею 375 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги позивача зводяться до помилкового розуміння норм матеріального і процесуального права, переоцінки обставин, вірно встановлених та оцінених судом першої інстанції, і на законність судового рішення у справі не впливають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.О. Ямкова

Судді С.Ю. Колосовський

О.В. Локтіонова