Справа № 203/1665/19
Провадження № 2/0203/841/2019
УХВАЛА

12 червня 2019 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Католікян М.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

у с т а н о в и в:

08 травня 2019 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Розглянувши подані матеріали, доходжу висновку, що позовна заява не відповідає вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а саме: позовна заява не містить реєстраційного номеру облікової картки платника податків а ні позивача а ні відповідачів.

Разом з позовом позивачка звертається до суду з клопотанням про звільнення її від сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище.

В силу ч.ч. 1,3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних в кримінальних справ від 17.10.2014 за № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 136 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України визначено, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Ураховуючи надані позивачкою докази, а саме те, що на її утриманні перебуває дитина інвалід з народження та отримує соціальну допомогу на дитину та іншого дооду не має, через що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору у справі.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, а саме: надати позовну заяву із зазначенням номеру облікової картки платника податків позивача та відповідачів.

Керуючись ст.ст. 136, 175, 185, 258-260 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної зави до ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням залишити без руху та запропонувати позивачці у строк, який не перевищує п`яти днів з дати отримання копії ухвали, усунути вказані недоліки.

У випадку невиконання ухвали суду у вказаний строк, заява вважатиметься неподаною та підлягатиме поверненню позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Католікян