Справа №442/3441/19
Провадження №2/442/1072/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі : головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов мотивує тим, що 21 жовтня 2016 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис за №1559. Від даного шлюбу у нас дітей немає. Фактично їхнє сімейне життя у них із відповідачем не складалося з самого початку, практично через тиждень після укладення шлюбу, відповідач змушений був по сімейним обставинах поїхати в Польщу, і вони тривалий час спілкувалися через інтернет. Відповідач обіцяв їй, що у них все буде добре, він має намір оформити всі необхідні документи, що б вони змогли переїхати проживати в Польщу. Вона повірила йому, чекала довший час на документи, однак обіцянки так і залишилися не виконаними. З грудня 2018 року відповідач не утримує сім`ю матеріально, вона одна працює і утримує сім`ю. В подальшому, в сім`ї почали виникати різного роду сварки та непорозуміння, в переважній більшості на побутовому рівні. Вони перестали розуміти один одного, не могли прийти до спільної думки у вирішенні того чи іншого питання. Вона намагалася налагодити стосунки із чоловіком, однак це не дало жодних позитивних результатів. Хоча вони і спілкувалися, відносини між ними не покращувалися. На прохання змінити свій спосіб життя відповідач абсолютно не реагував.Вона зрозуміла, що не має сили більше терпіти такого ставлення до себе, вона втратила до відповідача почуття любові та поваги. На даний час вони не підтримуємо подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Примирення між ними неможливе, категорично настоює на розірвання шлюбу. Спору про розподіл спільного майна у них не виникає. Просить шлюб розірвати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак в позовній заяві вказала, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просить розірвати шлюб, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлен про день і час слухання справи через оголошення на сайті, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі, оскільки враховуючи те, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, та в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а відтак суд вважає, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що сім`я сторін остаточно розпалась і зберегти її неможливо, оскільки позивач ОСОБА_1 втратила почуття любові до відповідача ОСОБА_2 , оскільки протягом тривалого часу вони не ведуть спільного господарства, не підтримають подружніх відносин, спільних дітей немає, спору відносно поділу майна у сторін не виникає.

Крім того, судом взято до уваги той факт, що при наявності певних обставин, позов про розірвання шлюбу може бути подано за зареєстрованим місцем проживання/перебування позивача, та оскільки згідно довідки за №1439 від 05.06.2019р., виданої КП «Управитель «ЖЕО», ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 (без реєстрації), однак згідно наказу ПМ/К-00049 від 17.12.2010р. вона дійсно працює на ДП «ЮТГ Україна» ( Довідка за №19 від 05.06.2019р.), що свідчить про поважність причин, через які остання не має можливості виїхати до місця проживання відповідача, а відтак заявлені позовні вимоги слід задоволити в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право» вказано, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ст.2 Цивільно-процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право». Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до п.11 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» передбачено, що правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються статтею 60 Закону України «Про міжнародне приватне право». Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Наприклад, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. У випадку відсутності такої ситуації - правові наслідки шлюбу визначаються правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Згідно ст.58 Закону України «Про міжнародне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умовами додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Згідно ст.63 Закону України «Про міжнародне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків.

Згідно ст. 13 ЗУ «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Документом, яким встановлено безпосередні процедури легалізації шлюбу, укладеного за кордоном, є Наказ Міністерства юстиції України №52/5від 18.10.2000 року «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» із змінами та доповненнями. Тобто, для визнання шлюбу державою Україна, укладеного в іншій країні, з усіма правовими наслідками, шлюб необхідно легалізувати. За загальним правилом, легалізація це процедура приведення документів у ту форму, яка відповідає законодавству іноземної держави і визнається державними органами цієї держави. Процедура легалізації в Україні таких документів, як: свідоцтво про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої Наказом Міністерства закордонних справ України №113 від 04.06.2002 року.

Гаазька Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, згода на обов`язковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 року "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів", набула чинності між Україною і державами-учасницями Конвенції, що не висловили заперечень проти її приєднання, з 22 грудня 2003 року.

Судом враховано той факт, що шлюб, який укладений між сторонами, зареєстрований 21.10.2016р. Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис за №1559, є дійсним на території України і не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення.

Виходячи з положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України).

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що розірвати шлюбу в органах РАЦС вони не мають можливості, оскільки шлюб має «іноземний елемент» - шлюб зареєстровано в іншій країні, сімя сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

При зверненні до суду із даним позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 768,40грн., проте враховуючи прохання позивача про залишення судових витрат за нею, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 280, 284, 133, 141, 354 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , укладений 21.10.2016 року та зареєстрованийРівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис за №1559.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити Рівненському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий.

Суддя Гарасимків Л.І.