Провадження № 6/686/319/19
У Х В А Л А

23 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді - Приступи Д.І.,

секретаря Медвідь М.В.,

розглянувши подання державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України

встановив:

державний виконавець державної першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області звернувся до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження для виїзду за кордон у зв`язку з ухиленням нею як боржника від виконання виконавчих листів Хмельницького міськрайонного суду.

Подання мотивовано тим, що на виконанні даного державного виконавця перебуває виконавче провадження №57969640 про зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Незважаючи на здійснення державним виконавцем заходів спрямованих на погашення заборгованості, виконавчі листи на даний момент не виконані та заборгованість не погашена. Відтак, він звернувся з відповідним поданням та просить його задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що вказане подання є не обгрунтованим та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядку виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадку ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що державним виконавцем, до звернення з таким поданням, вчинялися належні дії для виконання виконавчого листа, що підтверджується матеріалами доданими до подання.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення них прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Частиною 1 ст.33 Конституції України, передбачено, що кожний, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відтак, враховуючи, що судом не встановлено доказів на підтвердження навмисного ухиляння боржника від виконання рішення суду, подання задоволенню не підлягає. Окрім того, враховується, що згідно матеріалів виконавчого провадження, боржник 15.02.2019 року не відмовилася на вимогу державного виконавця надати дитину стягувачу, проте, дитина відмовилася їхати з ним.

Керуючись ст.ст. 353, 354, 441 ЦПК України, суддя

ухвалив:

В задоволенні подання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя: Д. І. Приступа