Справа № 646/1426/18
№ провадження 2/646/200/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шелест І.М.,

за участю секретарів Ушакової Г.В., Мироненко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди у зв`язку зі спричиненням шкоди здоров`ю,-

у присутності позивач ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Звєряка О.С.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом, який в подальшому уточнила і просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду у сумі 50 000 грн. та витрати на надання професійної правничої допомоги у сумі 2500 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 01.11.2017 р. о 17 год.15 хв. вона зі своїм сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пересікала пр-т. Гагаріна біля буд. №316-В на пішохідному переході. У вищевказаний час водій, яка є відповідачем по справі ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "ЗАЗ Forza", реєстраційний номер НОМЕР_1 , не забезпечила безпечну швидкість руху та скоїла наїзд на сина позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , спричинивши сину тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови та обличчя, а також садно правої скулової ділянки. Вина ОСОБА_2 у скоєнні наїзду на сина позивача підтверджується постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.12.2017 року, якою вона визнана винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, 36 КУпАП з остаточним адміністративним стягненням у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідач свою вину визнала, постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності не оскаржувала. Позивач зазначила, що діями відповідача завдано моральну шкоду, оскільки їй та її сину спричинено моральні страждання, вона пережила стрес та страх за життя та здоров`я свого сина. Повідомила, що у зв`язку з її перебуванням разом з сином у лікарні, вона не могла залишити його одного через його маленький вік та дуже погане самопочуття. Спостерігаючи фізичний біль сина, позивач відчувала душевні страждання і знаходилася перші 3 дні після ДТП у стресовому стані до встановлення діагнозу дитини. Наразі у дитини психологічна травма, при переході вулиці позивач вимушена брати на руки сина, оскільки він боїться переходити її сам. У зв`язку з цією психологічною травмою дитина відвідує психолога, наразі стан дитини трохи покращився, але все одно дитина має бути під постійним наглядом лікарів. Через душевні страждання дитина не може відвідувати центр розвитку та підготовки до школи, поведінка дитини погіршилася, він починає шуміти та кричати без причини і заспокоюється лише після прийому ліків.

Відповідач ОСОБА_2 після скоєння наїзду, зупинила автомобіль, але не вийшла з нього. Вона не виявила ніякого інтересу до того, щоб дізнатися кого вона травмувала, який стан здоров`я травмованого, не побажала викликати ШМД, а через декілька хвилин залишила місце ДТП. З приїздом патрульної поліції свідки повідомили номер автомобілю, що допомогло встановленню особистості винної особи. Слідчий, що проводив досудове розслідування, повідомив відповідачу, що дитина знаходиться у лікарні у зв`язку зі спричиненою їй травмою. За весь час перебування дитини у лікарні відповідач жодного разу не поцікавилася станом сина позивача. Крім того, у зв`язку з перебуванням дитини на лікуванні позивач змушена була перебувати на лікарняному з дитиною і не відвідувати роботу з 06.11.2017 року по 15.11.2017 року, що призвело до матеріальної шкоди, а саме неотримання премії.

Позивач оцінює моральну шкоду, спричинену її сину у сумі 25 000 грн. та спричинену їй особисто у сумі 25 000 грн., тобто у загальній сумі 50 000 грн.

Відповідач подав відзив на позов, яким просила частково задовольнити позов. Матеріальну шкоду у зв`язку з проведенням лікарських досліджень, лікарських препаратів, засобів особистої гігієни для малолітнього ОСОБА_5 відповідач визнала повністю. Щодо відшкодування моральної шкоди позивачу та її сину зазначила, що позивачем не надано жодних доказів щодо заподіяної їй моральної шкоди, але готова відшкодувати моральну шкоду на користь сина у розмірі 5000 грн. та позивача у розмірі 5000 грн., тобто у загальній сумі 10 000 грн. Відшкодування витрат на правничу допомогу відповідач не визнає, оскільки вважає, що позивач не надала документальне підтвердження витрат на правову допомогу. Відповідач зазначає, що вона розлучена та має на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, не має постійного та офіційного місця працевлаштування, що повинно бути враховано судом при визначенні розміру відшкодування.

У судовому засіданні позивач та її представник, уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та просили позовну заяву задовольнити.

Позивач пояснила суду, що вона та її дитина перенесли сильні душевні страждання. Вона завжди обережно переходить дорогу, тільки впевнившись у небезпеці. У той день усі машини зупинилися, але неочікувано вона побачила світло фар і у наступну мить на сина позивача наїхав автомобіль. Син впав на асфальт і заплющив очі. Позивач стала кликати на допомогу. Після того, як сина позивача забрала швидка медична допомога, він пройшов ряд обстежень і лікарі заявили позивачу, що можливо її сину доведеться робити трепанацію черепа. Через чотири дні сина позивача виписали з лікарні і вона знаходилася з ним вдома три тижні. Син боявся вийти з дому, а тим більш переходити дорогу. Наразі кожні три місяці син проходить обстеження голови та приймає ліки. Перебуває під наглядом педіатра ОСОБА_7 та лікаря-нервопатолога у Харківській міській дитячій неврологічній лікарні №5 ОСОБА_8 . Син півтора роки приймає препарати, грошей витрачено набагато більше, ніж заявлено у позові. Відповідач ні до позивача, ні до сина не підходила, залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, ніяким чином не цікавилася здоров`ям її сина. Після виписки сина з лікарні, її запросили у поліцію та повідомили, що ОСОБА_2 розшукують.

Представник позивача повідомив суду, що матеріальна шкода була відшкодована тільки після звернення до суду. Шок позивача тривав цілу добу, поки їй не повідомили, що трепанація черепа її сину не знадобиться.

Представник відповідача у судовому засіданні уточнений позов визнав частково. Відповідач не заперечує факту дорожньо-транспортної пригоди, однак вимоги позивача не визнає повністю. Вони є необґрунтованими та підтверджені документально, а лише на словах. Просить суд врахувати, що відповідач має на вихованні малолітню дитину та не має матеріальної змоги сплатити таку суму шкоди. Пояснив, що відповідач залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки побоялася самосуду, але наступного дня з`явилася у поліцію. Просить зменшити моральну шкоду до 5 000 грн. на сина та 5 000 грн. на позивача.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_1 є її рідною дочкою. У той день їй подзвонив з номеру телефону доньки незнайомий чоловік і повідомив, що її доньку з онуком збила машина, донька не може говорити, плаче. Коли вона приїхала, на місці вже була швидка медична допомога, а на асфальті вона побачила скло фари. Онука тримали на руках у мокрому та брудному комбінезоні. Дочці свідка були зроблені заспокійливі ін`єкції. Коли привезли онука до лікарні, лікар повідомив, що йому необхідно робити трепанацію черепа, але на ранок після проведення обстеження, така необхідність відпала. На разі з видимих пошкоджень шрам на щоці. ОСОБА_10 і на сьогодні пам`ятає наїзд і навіть це місце. Дитина боїться машин та переходити дорогу, перебуває постійно під наглядом лікарів.

Свідок ОСОБА_11 надала пояснення суду, що познайомилася з позивачем безпосередньо після аварії. Вона переходила дорогу разом з сестрою, а позивач зі своїм сином. У момент переходу вона рухалася першою та її об`їхала машина, проїхала на 20 м вперед, призупинилася та поїхала далі. Відповідач повернулася, побачила збиту дитину, крики матері. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 01 листопада 2017 р. о 17 год.15 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "ЗАЗ Forza", реєстраційний номер НОМЕР_1 по пр-ту. Гагаріна біля буд. №316-В у м. Харкові, не забезпечила швидкість руху та скоїла наїзд на сина позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (постанова судді Червонозаводського районного суду мю Харкова від 08.12.2017 а.с. 7).

З виписки із медичної картки стаціонарного хворого №28564 дн/х отд. убачається, що син позивача перебував на стаціонарному лікуванні з 02 листопада 2017 року по 06 листопада2017 року. Йому були завдані тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови та обличчя, а також садно правої скулової ділянки. ОСОБА_5 була проведена консервативна терапія: реосорбилакт, сорбекс, л-лизин, пирацетам, нейровитан, лира. На момент виписки стан поліпшився, скарг на стан здоров`я не має, нейрохірургічне лікування не потребує (а.с. 8-9).

Одним із визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної шкоди.

За змістом ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, яким поміж інших є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Виходячи з вищенаведеного, керуючись принципом справедливості та розумності, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, а тому з урахуванням перенесених позивачем ОСОБА_1 - матері п`ятирічного сина ОСОБА_12 моральних страждань, на очах у якої автомобіль сбив дитину, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду, спричинену їй та її сину по 25 000, 00 грн. на кожного, що складає в сумі 50 000 грн.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з наданими суду відповідачем доказами останній поніс судові витрати на отримання правничої допомоги в сумі 2500 грн, які підтверджені документально.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави, слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 16, 23, 1167, 1187, 1183 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди у зв`язку зі спричиненням шкоди здоров`ю задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 моральну шкоду в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч гривень), 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот гривень) 00 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідн. НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідн. НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлений 10.06.2019.

Суддя І.М. Шелест