У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2019 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

за участі секретаря Бурячек О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву про закриття провадження у справі, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів Профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності,

в с т а н о в и в:

03 грудня 2018 року Дніпровськимрайонним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовомОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів Профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

14 лютого 2019 року Дніпровськимрайонним судом мста Києва постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотанняпредставника відповідача Івченка Є.О. про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів Профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності,продовжено за правилами спрощеного позовногопровадження з викликом сторін.

24 червня 2019 року в судовому засіданні, за ініціативою суду, на розгляд учасників справи винесено питання про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Представник позивача - адвокат Лисенко Я.О. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача - адвокатСтрілочку Л.М. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки позивач звертаючись до суду просила скасувати наказвиконуючого обов`язки Голови правління Приватного акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів Профспілок України «Укрпрофоздоровниця» О.М. Троценка №34-к від 19 жовтня 2018 року «Про призначення стягнення», яким ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, після відкриття провадження у даній справі виконуючимобов`язки Голови правління Приватного акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів Профспілок України «Укрпрофоздоровниця» О.М. Троценко видано наказ від 05 квітня 2019 року за №27-к «Про дострокове зняття догани з ОСОБА_1 », за таких обставин відсутні підстави для розгляду спору з вимогами про оскарження наказу про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку із його відсутністю, що зумовлює вирішення питання про закриття провадження у справі.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Зі змісту статті 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони у справі на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами щодо предмета спору (частина 3 статті 13 ЦПК України), а суд на засадах змагальності сторін, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, може лише сприяти учасникам судового процесу в реалізації таких прав, ураховуючи при цьому засади (принципи) верховенства права, рівності учасників процесу перед законом та судом.

За змістом положень пункту 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

З урахуванням наведеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Відповідно до предмету позову, ОСОБА_1 пред`явила позов до Приватного акціонерного товаристваЛікувально-оздоровчих закладів Профспілок України «Укрпрофоздоровниця» з вимогою: «Визнати незаконним та скасувати наказ виконуючого обов`язки Голови правління Приватного акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів Профспілок України «Укрпрофоздоровниця» О.М. Троценка №34-к від 19 жовтня 2018 року «Про призначення стягнення», яким ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни».

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до положень статті 151 КЗпП України, якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення.

Якщо працівник не допустив нового порушення трудової дисципліни і до того ж проявив себе як сумлінний працівник, то стягнення може бути зняте до закінчення одного року.

Протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.

Як з`ясовано судом під час розгляду цивільної справи, 19 жовтня 2018 рокувиконуючимобов`язки Голови правління Приватного акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів Профспілок України «Укрпрофоздоровниця» О.М. Троценко видано наказ за №34-к«Про призначення стягнення», на підставі наказу оголошено ОСОБА_1 , головному спеціалісту планово-економічного відділу фінансово-економічного управління, догану за порушення трудової дисципліни (неналежне виконання без поважних причин правил внутрішнього трудового розпорядку). (а.с.126 т.1)

05 квітня 2019 року виконуючим обов`язки Голови правління Приватного акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів Профспілок України «Укрпрофоздоровниця» О.М. Троценко видано наказ за №27-к«Про дострокове зняття догани з ОСОБА_1 », яким знято достроково з ОСОБА_1 , головного спеціаліста планово-економічного відділу фінансово-економічного управління, догану, оголошену наказом від 19 жовтня 2018 року №34-к Про призначення стягнення». (а.с.202 т.1)

17 квітня 2019 року Головою правління Приватного акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів Профспілок України «Укрпрофоздоровниця» М.В. Субота видано наказ за №29-к «Про звільнення ОСОБА_1 », на підставі наказу звільнено 19 квітня 2019 року ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста планово-економічного відділу фінансово-економічного управління за вданим бажанням, ст.38 КЗпП України. (а.с.43 т.2)

Вислухавши позицію сторін спору, з`ясувавши обставини справи, які підлягають доведенню в межах даного спору, судом встановлено, що на день подання позовної заяви до суду у позивача були підстави для звернення до суду з вимогою про визнаннянезаконним наказу виконуючого обов`язки Голови правління Приватного акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів Профспілок України «Укрпрофоздоровниця» О.М. Троценка №34-к від 19 жовтня 2018 року «Про призначення стягнення», яким ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, що неможливо без його скасування або визнання нечинним, проте на стадії судового розгляду до ухвалення судового рішення предмет спору відсутній у зв`язку зі скасуванням оскаржуваного наказу органом, який його видав (наказ виконуючогообов`язки Голови правління Приватного акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів Профспілок України «Укрпрофоздоровниця» О.М. Троценко від 05 квітня 2019 рокуза №27-к «Про дострокове зняття догани з ОСОБА_1 »),тому суд позбавлений можливості розглядати спір та вимоги про визнання вже скасованого наказу незаконним, у зв`язку з його відсутністю, що з`ясовано судом в процесі розгляду справи по суті.

Враховуючи предмет позову та суб`єктний склад учасників справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у цивільній справі, оскільки наведені сторонами обставини та долучені до справи докази, свідчать про відсутність предмета спору, що дає підстави для застосування положень п. 2 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно ч.2 ст. ст.255 Цивільного процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Положеннями п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 255, 256, 258-261, 263, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у цивільній справі за позовомОСОБА_1 до Приватного акціонерного товаристваЛікувально-оздоровчих закладів Профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, на підставі п.2 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я