Справа № 2 "а"-3818/09
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участю секретаря судового засідання Вєдєрникової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове Луганської області матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про визнання дій незаконними, зобов`язання донарахувати і виплатити пенсію інваліду ЧАЕС,-

Встановив:

До Сватівського районного суду Луганської області надійшла заява ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про визнання дій незаконними, зобов`язання донарахувати і виплатити пенсію інваліду ЧАЕС. В обґрунтування заявлених вимог Каккар ОСОБА_3 зазначає, що 28 серпня 2009 року суддею Ленінського районного суду міста Луганська було прийнято постанову по справі № 2 «а»- 3818/09 за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про визнання дій незаконними, зобов`язання донарахувати і виплатити пенсію інваліду ЧАЕС, якою позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено. Постанова набрала законної сили та було видано виконавчий лист. Оскільки на даний час в пенсійній справі відсутнє вищевказане рішення суду та виконавчий лист, просить відновити повністю вищевказане втрачене судове провадження з метою отримання та подальшого долучення зазначених документів до пенсійної справи.

Учасники справи, а саме ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні заявлених вимог; Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська уповноваженого представника в судове засідання не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, перевіривши заяву та додані до неї матеріали, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 28 серпня 2009 року по справі № 2 «а»- 3818/09 позовні вимоги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 було задоволено; визнано дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Луганська при нарахуванні та виплаті пенсії з надбавкою за шкоду, заподіяну здоров`ю учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 3-ї групи ОСОБА_1 в заниженому розмірі, чим встановлено ст.. ст.. 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» незаконними; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Луганська здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з 01.06.2009 року, з урахуванням положень ст. 50, ст. 54 ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Перерахунок здійснювати виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період (а.с.6-8).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 березня 2013 року касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Луганська по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про визнання дій незаконними, зобов`язання донарахувати і виплатити пенсію інваліду ЧАЕС, залишено без задоволення, а постанову Ленінського районного суду міста Луганська від 28 серпня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 3 березня 2011 року без змін (а.с. 13).

Згідно листа Управління Пенсійного забезпечення Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 08.02.2019 року № КА-8999183, за інформацією управління, судові рішення в макеті пенсійної справи ОСОБА_1 відсутні (а.с. 19).

Відповідно до ст. 384. КАС України, відновлення повністю або частково втраченого судового провадження в адміністративній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 385 КАС України, втрачене судове провадження в адміністративній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

На підставі ст. 386 КАС України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно розпорядження Вищого спеціалізованого суду України від 02.09.2014 року №27/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», до територіальної підсудності Сватівського районного суду Луганської області відносяться справи, підсудні Ленінському районному суду міста Луганська.

У відповідності до ч.1 ст. 389 КАС України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: а) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); б) документи, надіслані (видані) адміністративним судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; в) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;г) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; ґ) відомості Єдиного державного реєстру судових рішень; д) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; е) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Як вбачається з положення ч.1 ст. 390 КАС України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Судом встановлено, що в зібраних матеріалах, а також в Єдиному Державному реєстрі судових рішень, містяться копії процесуальних документів по справі № 2 «а»- 3818/09, а саме: копія постанови Ленінського районного суду м. Луганська від 28.08.2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про визнання дій незаконними, зобов`язання донарахувати і виплатити пенсію інваліду ЧАЕС; копія ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 березня 2013 року у справі за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Луганська про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок розміру пенсії, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Луганська від 28 серпня 2009 року, що є належними та достатніми доказами для відновлення втраченого провадження по вказаній справі в частині тексту судових рішень суду першої та касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, з урахуванням зібраних і перевірених матеріалів, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 384-386, 389-390 КАС України, суд, -

Ухвалив:

Відновити частково втрачене судове провадження по справі № 2 «а»-3818/09 за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про визнання дій незаконними, зобов`язання донарахувати і виплатити пенсію інваліду ЧАЕС в частині постанови Ленінського районного суду міста Луганська від 28 серпня 2009 року, а саме:

Справа № 2 «а» - 3818/09р.

ПОСТАНОВА

іменем України

28 серпня 2009 року місто Луганськ

Суддя Ленінського районного суду міста Луганська Лібстер А.С. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про визнання дії незаконними, зобовязання до нарахувати і виплатити пенсію інваліду ЧАЕС, -

ВСТАНОВИВ:

30.06.2009 року позивач звернувся до суду з позовом, в обгрунтування якого вказав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 3 групи захворювання, яке повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому згідно нормативно-правових актів України, а саме ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір його пенсії повинен дорівнювати 6 мінімальних пенсій за віком. З 01.01.2004 року набрав чинності Закон України..Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". Згідно з ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Згідно з ст. 50 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому також повинна призначатися додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, а тому, відповідно і розмір додаткової пенсії йому повинен бути відповідачем перерахований з урахуванням мінімального розміру пенсії. Оскільки відповідач виплачує йому пенсію у розмірі меншому, чим передбачено Законом. Просить визнати дії відповідача незаконними та зобовязати зробити перерахунок пенсії починаючи з 01.06.2009 року.

В судове засідання позивач та його представник не зявився, однак до початку судового засідання надали до суду заяву в якій просили суд розглянути справу за їх відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак до початку судового засідання надав до суду заперечення в яких просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те що з 01.01.2009 року нарахування пенсії позивача відбувається на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, згідно якого внесені зміні до ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також просив суд розглянути справу за його відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Предметом судового розгляду є правовідносини, що повязані з забезпеченням соціального захисту громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вказані правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Закону України „При загальнообовязкове державне пенсійне страхування", Закону України „Про прожитковий мінімум", а також іншими нормативно-правовими актами чинного законодавства України.

У судовому засіданні встановлено, що позивач належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 09.09.2005 року (а.с. 10), визнаний інвалідом 3 групи з 30.07.2008 року від захворювання, повязаного з роботами щодо ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у, що підтверджується довідкою МСЕК № 084132 (а.с. 12) та не оспорюється сторонами.

Позивачу призначена пенсія внаслідок встановлення 3 групи інвалідності по захворюванню, повязаному з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із заробітку, отриманого в зоні відчуження.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року внесено зміни до Закону України«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема статтями 50, 54 вказаного Закону передбачається, що 01.01.2008 року особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах інвалідам 3 групи - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по 2 групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, (ст.. 54 ч.З Закону).

Разом з цим, рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих акті-а України» від 28.12.2007р. щодо внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно зі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір пенсії для ;інвалідів 3 групи, призначеної у відповідності з цим Законом повинен бути не нижчим 6 мінімальних пенсій за віком, а згідно зі ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» таким інвалідам 3 ;групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Цим же Законом визначено, що порядок обчислення вказаних пенсій встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів ;України № 523 від 30 травня 1997 р. «Про затвердження нового порядку обчислення пенсії по інвалідності, що, настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника, внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено такий новий ;порядок, при цьому у ньому продубльовано вказані положення Закону стосовно того, що розмір пенсії для інвалідів 3 групи повинен бути не нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Прожитковий мінімум на 2009 рік, відповідно до статті 54 Закону України «;Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлено у розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

Прожитковий мінімум відповідно до етапі 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р., встановлено для осіб, які втратили працездатності: з 1 жовтня - 498 гривень.

Таким чином позивачу, як інваліду 3 групи, особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, нижчий розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися виходячи із наведених розмірів.

Після винесення рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанови № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року, якими встановлено розміри мінімальних пенсій для інвалідів щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою.

Однак суд вважає, що ці Постанови суперечать Закону України «Про статус і соціальний ;захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, відповідно до пункту 1 та 6 статті 92 Конституції України, статті 71 спеціального закону, відповідно до якого дія його положень не може призуггинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону, а також абзацом 2 преамбули, частиною 3 статті 4. пунктом 2 частини 1 статі 8 та пунктами 13, 16 Прикінцевих положень загального закону, якими передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення. До приведення законодавства України у відгговідність із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Постанови Кабінету Міністрів України є підзаконними актами та не можуть суперечити Закону України ; «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який має вищу юридичну силу у порівнянні з постановами.

Таким чином, пенсія позивача підлягає перерахунку та виплаті йому в розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю - у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з 01 червня 2009 року.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, ст.ст. 159, 161, 163, 167 К АС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Луганська при нарахуванні та виплаті пенсії з надбавкою за шкоду, заподіяну здоровю учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 3-ї групи ОСОБА_1 в заниженому розмірі, чим встановлено ст.. ст.. 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» незаконними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Луганська здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з 01.06.2009 року, з урахуванням положень ст. 50, ст. 54 ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Перерахунок здійснювати виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Головуючий: суддя А.С.Лібстер

та в частині ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 березня 2013 року, а саме:

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2013 р. м. Київ К/9991/18728/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Малиніна В.В.,

Весельської Т.Ф.,

Ситникова О.Ф.,

провівши в порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Луганська про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок розміру пенсії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Луганська на постанову Ленінського районного суду міста Луганська від 28 серпня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 3 березня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2009 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 пред`явив у суді позов до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Луганська (далі УПФ) про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсії, виплата яких передбачена статтями 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зазначив, що належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, й отримує державну та додаткову пенсії, передбачені статтями 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вважаючи, що розміри призначених і виплачуваних йому пенсій не відповідають розмірам, встановленим цим Законом, звернувся до УПФ з заявою про приведення їх у відповідність до вимог закону. Однак, відповідач відмовив йому в цьому.

Просив суд визнати такі дії відповідача протиправними та зобов`язати усунути вказані порушення, провівши перерахунки пенсій з 1 червня 2009 року.

Постановою Ленінського районного суду міста Луганська від 28 серпня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 3 березня 2011 року, позовні вимоги задоволено зобов`язано УПФ здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 1 червня 2009 року, з урахуванням положень статей 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування касаційної скарги УПФ посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, у зв`язку з чим ставить питання про скасування ухвалених ними рішень.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Статтею 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ встановлено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною четвертою статті 54 цього Закону, що визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв`язку з втратою годувальника, встановлено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно з статтею 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`особам, віднесеним до категорії 1, зокрема, інвалідам ІІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії, відповідно до статті 53 зазначеного Закону, здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Розрахунок пенсії позивачу проведено відповідачем, виходячи із розміру, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» та від 28 травня 2008 року № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій, виходили із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами та дійшли обґрунтованого висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню при їх обчисленні підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Доводи касаційної скарги УПФ про те, що застосування до спірних правовідносин статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суперечить вимогам частини третьої указаної статті, відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком абзацом 1 частини першої цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених відповідно до цього Закону, висновку судів не спростовують, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого, крім визначеного частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімального розміру пенсії за віком, а тому є можливим застосування даної величини до обрахування інших пенсій чи доплат, пов`язаних з мінімальною пенсією за віком.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Луганська залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду міста Луганська від 28 серпня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 3 березня 2011 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Малинін

Т.Ф. ОСОБА_5

О.Ф.Ситников

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сватівського

районного суду А.С. Река