Справа № 219/2632/19
Провадження № 2/219/1430/2019
03 липня 2019 року Артемівський міскрайонний суд Донецкой області у складі: головуючого судді Харченко О.П.,
при секретарі: Єлісеєвій С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
13.03.2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеною позовною заявою про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщення. В обґрунтування позову вказала, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 14.05.2003 року. Зазначила, що з 15.09.2015 року у вказаній квартирі також зареєстровані інші члени її сім`ї її донька ОСОБА_2 та неповнолітня онука ОСОБА_3 , які фактично за адресою реєстрації не проживали. До того ж, у вересні 2015 року вони виїхали з України, на постійне місце проживання до РФ. Як вказує позивач, факт реєстрації її доньки та онуки у вищевказаній квартирі перешкоджає їй оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, що у свою чергу негативно впливає на її майновий стан, тобто в даному випадку йдеться про порушення її прав як власника. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Гавриш І.І. у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява від представника позивачки про розгляд справи за її відсутністю та відсутністю позивачки, також вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтрересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явилася. Вона у встановленому законом порядку була повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістила. Від неї електронною поштою на адресу суду надійшла заява в якій вона зазначила, що погоджується з позовними вимогами та просить розглянути справу у її відсутність.
На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 14.05.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Пигіда С.І. і зареєстрованого в реєстрі за № 2008 (а. с. 5).
З Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства бюро технічної інвентаризації м. Артемівськ № 6028941 від 25.12.2004 року (а. с. 6) та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 164260920 від 19.04.2019 року (а. с. 29) вбачається, що ОСОБА_1 володіє вищевказаною квартирою на праві приватної власності за договором дарування квартири від 14.05.2003 року.
Відповідачка ОСОБА_2 є донькою позивача ОСОБА_1 , а неповнолітня ОСОБА_3 її онука, що вбачається з наявних в матеріалах справи документами та заявою відповідачки.
З довідки ПП «Наш дім плюс» № 431 від 04.02.2019 року (а. с. 7) вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 3 особи: власник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 за вищевказаною адресою також підтверджується інформацією Бахмутської міської ради від 19.03.2019 року № 1013, яка надійшла на запит суду 22.03.2019 року (а. с. 27).
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 16.09.2015 року за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , не проживають до теперішнього часу, що підтверджується актами ПП «Наш дім плюс» від 06.11.2017 року, 21.05.2018 року, 25.01.2019 року (а. с. 8-10).
Глава 23 ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено у ч. 3 ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому, право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.
Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в частині першій ст. 221 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому будинку відповідача, а також наявність через реєстрацію відповідача перешкод в отриманні субсидії суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту.
Таким чином, сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.
Беручи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 4, 9, 81, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, ст. ст. 3, 11, 15, 321, 391, 405 ЦК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.П.Харченко