У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., розглянувши клопотання акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

АТ «Укрсоцбанк» звернулося в суд з клопотанням, де особа, що подала клопотання про накладення арешту: слідчі Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про скасування арешту майна.

Автоматизованою системою документообігу суду згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2019 року головуючим суддею з розгляду даної цивільної справи визначено Бедьо В.І.

В обґрунтування вказаного клопотання представник заявника посилається на те, що 11.04.2011 року слідчим Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області Рішко О.В. та 17.08.2012 року старшим слідчим Кондраш В.Ю. було накладено арешт на майно, а саме: домоволодіння, що складається з житлового будинку, свинарника, вбиральня, огорожа, споруда (1), загальною площею 82,7 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 16184942.

Мотивуючи клопотання положеннями ст. ст. 170, 174 КПК України представник заявника зазначає, що 27.11.2006 року ОСОБА_3 (боржник) та АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» після зміни найменування АТ «Укрсоцбанк») (іпотекодержатель) уклали кредитний договір № 08/297-47, за умовами якого боржник отримав кошти в сумі 17000 доларів США. Також 27.11.2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір № 08/297-47, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: домоволодіння, що складається з житлового будинку, свинарника, вбиральня, огорожа, споруда (1), загальною площею 82,7 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки ОСОБА_3 не належним чином виконувала взяті на себе зобов`язання по кредитному договору АТ «Укрсоцбанк» має намір звернути стягнення на домоволодіння на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (п. п. 4.5.3 іпотечного договору), але накладений арешт не дає змогу звернутися до державного реєстратора для реєстрації права власності.

На підставі викладеного та керуючись нормами КПК України, ст. ст. 16, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, Закону України «Про іпотеку» представник заявника просить суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що складається з житлового будинку, свинарника, вбиральня, огорожа, споруда (1), загальною площею 82,7 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на яке накладено згідно з постановою від 11.04.2011 року слідчий Рішко О.В. та 17.08.2012 року старшим слідчим Кондраш В.Ю.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Звертаючись до суду з даним клопотанням представник заявника обґрунтовує свої вимоги накладенням арешту на спірне майно слідчим Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області Рішко О.В. та 17.08.2012 року старшим слідчим Кондраш В.Ю., з посиланням на положення ст. ст. 170, 174 КПК України, якими визначено порядок накладення арешту на майно та скасування арешту майна.

Відповідно до ст. 29 КПК України 1960 року при провадженні в кримінальних справах про злочин, за який може бути застосована додаткова міра покарання у вигляді конфіскації майна, орган дізнання, слідчий, прокурор зобов`язані вжити заходів до забезпечення можливості конфіскації майна обвинуваченого.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 324 КПК України 1960 року постановляючи вирок, суд повинен вирішити питання, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Порядок скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, передбачений ст. 174 КПК України. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Крім того, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення за кримінальним провадженням, яким закінчується судовий розгляд, вирішує й питання про скасування арешту майна.

Позиція щодо питання про зняття накладеного за кримінальним провадженням арешту не має вирішуватися в рамках цивільного судочинства викладена у п. 1 постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», яким визначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з п. 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

З урахуванням наведеного та з огляду на вказані положення процесуального закону питання про накладення та зняття арешту за кримінальним провадженням має вирішуватися саме в рамках такого провадження, зокрема законність накладення арешту в рамках кримінальної справи (провадження), або наявність чи відсутність підстав для зняття такого арешту, не відноситься до компетенції суду в порядку цивільного судочинства. Суд при розгляді цивільної справи не може приймати з цього приводу рішення по суті питання, оскільки таке рішення передбачає оцінку питань поза межами компетенції суду в рамках цивільного судочинства.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за поданим клопотанням, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 186, 261, 354, 355 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за клопотанням акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про скасування арешту майна.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання) безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В.І. Бедьо