ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 липня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/3537/19

Головуючий у першій інстанції - Косач І. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/891/19

Чернігівський апеляційний суд у складі :

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

із секретарем Шкарупою Ю.В.,

позивач Приватне підприємство «ЖАКВІН»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Приватне підприємство «АЙРЕНТ», Приватне підприємство «ПАВЕР ГРУПП»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «ЖАКВІН» на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 травня 2019 року у справі за позовом Приватного підприємства «ЖАКВІН» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Приватного підприємства «АЙРЕНТ», Приватного підприємства «ПАВЕР ГРУПП» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з незаконного володіння та визнання права власності,

місце ухвалення судового рішення - м. Чернігів,

дата складання повного тексту ухвали - 28 травня 2019 року.

У С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ПП «ЖАКВІН» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ПП «АЙРЕНТ», ПП «ПАВЕР ГРУПП», в якому просило визнати недійсним договір купівлі-продажу частини обєктів нерухомості від 03 березня 2012 року, укладений між ПП «ЖАКВІН» та ОСОБА_1 щодо продажу 3/5 частин обєктів нерухомості, що розташовані по АДРЕСА_1 ; витребувати на користь підприємства з незаконного володіння: ОСОБА_3 9/1250 частин, ОСОБА_4 7/2000 частин, ОСОБА_5 1/400 та 1/1000 частин, ОСОБА_6 7/125 частин, ПП «АЙРЕНТ» 1/25 та 1/50 частин, ОСОБА_2 3/50 частин, ПП «ПАВЕР ГРУПП» 4049/5000 частин нерухомого майна, яке розташоване по АДРЕСА_1 ; визнати за ПП «ЖАКВІН» право власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований по АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 28 травня 2019 року Новозаводський районний суд м. Чернігова позовну заяву ПП «ЖАКВІН» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , АА «АЙРЕНТ», ПП «ПАВЕР ГРУПП» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з незаконного володіння та визнання права власності залишив без руху.

В апеляційній скарзі ПП «ЖАКВІН», вважаючи вищевказану ухвалу незаконною та необґрунтованою, просить скасувати її, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без руху, неправильно розтлумачив роз`яснення п. 12 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» та не взяв до уваги, що позов заявлено про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з незаконного володіння та визнання права власності, тобто вимоги про грошові стягнення позивачем не ставилось.

Представник скаржника зазначає, що сплачуючи судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру у визначеному ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» розмірі (1,5 відсотка від ціни позову), позивач виходив саме з ціни оспорюваного договору купівлі-продажу, відповідно до п. 5 якого вартість частини обєктів нерухомого майна становить 554890,88 грн.

Звертає увагу на ту обставину, що надаючи в оспорюваній ухвалі строк для усунення недоліків терміном 5 днів, районний суд не врахував того, що позивач не має доступу до спірного майна та, відповідно, не може забезпечити вільний доступ експерта для огляду та здійснення відповідних замірів, що є обов`язковою умовою для виготовлення звіту або висновку експерта щодо визначення ринкової вартості майна, для складання яких необхідно від 45 до 60 днів, що не може бути здійснено у встановлений судом строк. Також для оцінки експертом спірного майна слід надати копії технічних паспортів на будівлі і споруди, які у позивача наразі відсутні.

Указує також, що суд, сумніваючись у дійсній вартості спірного майна, мав би застосувати положення ч. 2 ст. 176 ЦПК України, попередньо визначивши розмір судового збору та стягнувши після розгляду справи недоплачену або переплачену його суму.

У наданому відзиві представник ПП «ПАВЕР ГРУПП», заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін. Доводи відзиву зводяться до того, що у своєму позові позивач неправильно визначив ціну позову, враховуючи те, що ним заявлено дві окремі самостійні вимоги майнового характеру, а саме, витребування нерухомого майна та визнання права власності. Представник вказує, що відповідно до приписів п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 13 постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справа» від 17 жовтня 2014 року, позивач повинен був врахувати загальну ціну за обома самостійними майновими вимогами, проте обмежився лише вартістю майна, вказаною в договорі купівлі-продажу.

Звертає увагу, що окрім двох майнових вимог, ПП «ЖАКВІН» заявлено і вимогу немайнового характеру - визнання недійсним договору купівлі-продажу, і у відповідності до вимог ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», така вимога мала бути оплачена судовим збором у розмірі, визначеному п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону.

Погоджується з посиланням районного суду, що позивач визначив ціну позову, виходячи з вартості майна станом на 2012 рік, яка не відповідає дійсній вартості майна станом на дату звернення до суду.

Вважає твердження скаржника про недостатність наданого судом строку для усунення недоліків безпідставними, оскільки ст. 127 ЦПК України передбачена можливість продовження процесуального строку. Крім того, оскарження ухвали суду в частині визначення строку для усунення недоліків не передбачено ст. 353 ЦПК України, отже і перегляду в цій частині в апеляційному порядку ухвала не підлягає.

Іншими учасниками відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не подавався.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача ПП «ПАВЕР ГРУПП», дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуюче наступне.

Дійшовши висновку про необхідність залишення позову ПП «ЖАКВІН» без руху, суд першої інстанції виходив з того, що, всупереч п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України та п. 12 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», ціна позову у розмірі 554890,88 грн вказана позивачем на момент укладення договору, тобто станом на 03 березня 2012 року, а не станом на час звернення до суду - 23 травня 2019 року, і звіту щодо визначення ринкової вартості оспорюваного майна не надано, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості визначити розмір необхідного до сплати судового збору.

Для усунення вказаного недоліку та з метою приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України суд надав позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, беручи до уваги наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У справі встановлено, що ПП «ЖАКВІН» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , АА «АЙРЕНТ», ПП «ПАВЕР ГРУПП» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з незаконного володіння та визнання права власності (а.с. 2-12). У позові позивач зазначив ціну позову 554890,88 грн, указавши, що саме така вартість спірного майна вказана у договорі купівлі-продажу.

Так, п. 5 договору купівлі-продажу частини об`єктів нерухомості від 03 березня 2012 року (а.с. 13) визначено, що згідно з даними, що містяться у витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому КП «Чернігівське МБТІ» Чернігівської обласної ради 02 березня 2012 року, вартість відчужуваної частини об`єктів нерухомості становить 554890,88 грн.

Саме враховуючи указану вартість майна, позивачем, відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», був сплачений судовий збір за подання позову у розмірі 8323,37 грн, що становить 1,5 відсотка ціни позову (а.с. 1).

В той же час, п. 6 вказаного договору містить інформацію про те, що згідно з висновком про вартість майна, складеним КП «Чернігівське МБТІ» 02 березня 2012 року, ринкова вартість частини об`єктів нерухомості, що відчужується за цим договором, становить 6961848 грн.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 травня 2019 року позовна заява була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України, зокрема, ціна позову указана позивачем на момент укладення договору, а не станом на час звернення до суду, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості визначити розмір необхідного до сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Як свідчить позовна заява, ПП «ЖАКВІН» указану вимогу дотримало і указало ціну позову, виходячи з наявних у нього доказів.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд фактично не погодився із тією ціною позову, яку визначило підприємство, і визначив, що позивачу слід зазначити ринкову вартість майна, що є предметом спору, для подальшого визначення розміру судового збору, який слід сплатити.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про недотримання судом приписів ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якою передбачено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Крім цього, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що для надання звіту про ринкову вартість спірного майна оцінювачу слід надати або доступ до нього, або технічну документацію на нерухомість, що очевидно не може зробити позивач, оскільки не являється власником спірного приміщення.

Посилання у відзиві представника ПП «ПАВЕР ГРУПП» про неправильність визначення розміру судового збору, необхідного до сплати за подання позову, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки є самостійною підставою для оскарження ухвали про залишення позовної заяви без руху, правом на яке ПП «ПАВЕР ГРУПП» не скористалось.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність залишення позовної заяви без руху з мотивів, викладених в оскаржуваній ухвалі, є таким, що винесений з порушенням норм процесуального права, а тому, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «ЖАКВІН» задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 травня 2019 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 липня 2019 року.

Головуючий: Судді: