Справа № 298/1306/14-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 червня 2019 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Джуга С.Д.,

секретаря: Балаж Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах неповнолітніх дітей яких діє ОСОБА_1 на рішення Великоберезнянського районного суду від 31 серпня 2015 року у справі №298/1306/14-ц (Головуючий: Цибик І.Й.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи тим, що 14.05.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №010/02-7/165-м у відповідності до якого остання отримала кредит у розмірі 70 000 доларів США на споживчі цілі з кінцевим терміном повернення 10 травня 2017 року зі сплатою 13% річних.

В якості забезпечення зобов`язання по даному кредиту 15 травня 2007 року з ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №010/02-7/165-м у відповідності до якого відповідач передав в іпотеку банку нерухоме майно: будівлю магазину-складу будівельних матеріалів, загальною площею 386,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить відповідачу на праві приватної власності.

Позичальник не виконує взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, зокрема, не здійснює щомісячну сплату кредиту, відсотків у зв`язку з чим станом на 20.10.2014 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 30 755,94 доларів США, що становить 398 326,33 грн., з яких: заборгованість по кредиту 29 387,07 доларів США, що становить 380 597,82 грн. (в тому числі прострочена сума боргу становить 1 957,15 доларів США), заборгованість по сплаті відсотків 989,56 доларів США, що становить 12 815,99 грн., нараховані відсотки за користування кредитними коштами за період з 27.09.2014 року по 19.10.2014 року - 240,74 доларів США, що становить 3 117,87 грн., пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплату відсотків 138,57 доларів США, що становить 1 794,65 грн..

У порядку ст.31 ЦПК України, до початку розгляду справи по суті позивач уточнив позовні вимоги, так як 10.06.2015 року ОСОБА_3 залучено до участі у справі в якості співвідповідача, з посиланням на ст.23 Закону України «Про іпотеку» просив звернути стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно будівлю магазину-складу будівельних матеріалів, загальною площею 386,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_1 у розмірі Ѕ спільної часткової власності та ОСОБА_3 у розмірі Ѕ спільної часткової власності, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №010/02-7/165-м від 14.05.2007 року.

Рішенням Великоберезнянського районного суду від 31 серпня 2015 року уточнену позовну заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно будівлю магазину - складу будівельних матеріалів, загальною площею 386,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить відповідачу на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі Ѕ спільної часткової власності, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №010/02-7/165-м від 14.05.2007 року в розмірі 30 755,94 доларів США, що становить 398 326,33 грн., з яких: заборгованість по кредиту 29 387,07 доларів США, що становить 380 597,82 грн. (в тому числі прострочена сума боргу становить 1 957,15 доларів США), заборгованість по сплаті відсотків 989,56 доларів США, що становить 12 815,99 грн., нараховані відсотки за користування кредитними коштами за період з 27.09.2014 року по 19.10.2014 року - 240,74 доларів США, що становить 3 117,87 грн., пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплату відсотків 138,57 доларів США, що становить 1 794,65 грн..

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у розмірі 3 654,00 грн..

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 просять рішення суду скасувати, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 .

Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду від 07 травня 2019 року залучено до участі у справі правонаступників за померлим ОСОБА_6 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ..

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі, представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Приходько Д.В., який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 14 травня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 70 000 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 13% річних із кінцевим терміном повернення - 10 травня 2017 року.

З метою належного виконання зобов`язання ОСОБА_1 за вищезазначеним кредитним договором 15 травня 2007 року між останньою та банком було укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку нерухоме майно: будівлю магазину-складу будівельних матеріалів, загальною площею 386,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить останній на праві приватної власності.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за вказаним кредитним договором заборгованість станом на 20 жовтня 2014 року становить 30 755,94 доларів США, що становить 398 326,33 грн., з яких: заборгованість по кредиту 29 387,07 доларів США, що становить 380 597,82 грн. (в тому числі прострочена сума боргу становить 1 957,15 доларів США), заборгованість по сплаті відсотків 989,56 доларів США, що становить 12 815,99 грн., нараховані відсотки за користування кредитними коштами за період з 27.09.2014 року по 19.10.2014 року - 240,74 доларів США, що становить 3 117,87 грн., пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплату відсотків 138,57 доларів США, що становить 1 794,65 грн..

Предмет іпотеки належав на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_6 по Ѕ частині кожному.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до вимог ст.ст.33, 35 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки. У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документів зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Із матеріалів справи вбачається, що банк надсилав лист-вимогу від 14.08.2014 року про погашення кредитної заборгованості на протязі тридцяти днів по кредиту та відсотків, пені з моменту отримання, яку ОСОБА_1 отримала.

Наступна вимога банку від 16.09.2014 року про погашення кредитної заборгованості в розмірі 1 551,23 доларів США на протязі тридцяти днів з моменту її отримання, яку ОСОБА_1 отримала 16.09.2014 року, у встановлений банком строк не виконала.

За вимогами з ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановлені ст.38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Суть іпотеки, як засобу забезпечення виконання цивільно-правових зобов`язань полягає у тому, що кредитор (іпотекодержатель) набуває право в разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення своїх вимог з вартості іпотечного майна переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Це право відповідно до Закону України «Про іпотеку» підлягає підтвердженню з боку суду.

Згідно з положеннями ч.1 ст.39 цього Закону в разі звернення стягнення на предмет іпотеки початкова ціна іпотечного майна, з якої починаються торги, встановлюється рішенням суду.

Відповідно до договору іпотеки №010/02-7/165-м від 15 травня 2007 року сторони визначили заставну вартість предмета іпотеки: будівлю магазину складу будівельних матеріалів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 714 700,00 грн..

Оскільки, рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки дає право на примусовий продаж іпотечного майна, то викладаючи резолютивну частину рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції повинен обов`язково врахувати вимоги зазначеної норми, тобто встановити у грошовому виражанні початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеною за процедурою, передбаченою ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку».

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні у відповідності до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України та доповнити резолютивну частину рішення щодо початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації не менше - 714 700,00 грн., а в решті рішення суду слід залишити без змін із вищезазначених підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.374, 376, 381-384 ЦПК України, ст.ст.38, 39 Закону України «Про іпотеку», судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах неповнолітніх дітей яких діє ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Великоберезнянського районного суду від 31 серпня 2015 року змінити та доповнити рішення суду щодо початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації не менше - 714 700,00 грн..

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 червня 2019 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой