ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 644/8429/18

Провадження № 22-ц/818/2726/19

27 червня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного апеляційного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргуАкціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 11 березня 2019 року ( Бугера О.В.)

по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У жовтні 2018 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.12.2010 року в загальній сумі 113584,97 грн., а також судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Позивач вказував, що з відповідачем 13.12.2010 року був укладений договір № б/н за яким він отримав кредит у розмірі 7600,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість 113584,97 грн.

В судове засідання позивач не з`явився.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 березня 2019 року в задоволенні позову банку відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Акціонерне товариство Комерційний банк Приват Банк звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що факт укладення спірного договору між позивачем та відповідачем є доведеним, оскільки вказаний договір складається не тільки із заяви позичальника, а також із Умов та Правил надання банківських послуг та тарифів.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася

Звернувшись до суду з вказаними позовними вимогами, ПАТ КБ «Приватбанк» посилався на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 13.12.2010 року Банк надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7600 гривень, зі сплатою відсотків у розмірі 36 % на рік.

На підтвердження укладення між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем кредитного договору, банком надано суду копію Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 13.12.2010 року (а.с.54).

У вказаній Анкеті-заяві не зазначено про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, з копії документа не вбачається, що між позивачем і відповідачем 13.12.2010 року дійсно було підписано анкету, та таким чином укладено договір № б/н, за яким відповідач виявив бажання оформити на своє ім`я пенсійну картку.

Відміток про намір оформити будь-яку іншу карту, в тому числі й кредитну карту, як на те посилається позивач на обґрунтування позову, сама анкета не містить, відсутні дані про розмір бажаного кредитного ліміту. Сама копія не чітка, погано читається.

07.02.2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова винесено ухвалу про зобов`язання ПАТ КБ «Приват Банк»» надати суду копію анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку належної якості.

12.02.2019 року на адресу суду надійшла відповідь, в якій позивач зазначив, що до позовної заяви долучена копія кредитного договору максимально гарної якості.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Банком не було надано суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач дійсно отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7600 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Крім того, відповідною анкетою підтверджено оформлення відповідачем у банку пенсійної картки, а довідка про умови кредитування датована іншим числом та містить посилання на інший конкретний номер кредитного договору.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» у зв`язку з недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 5 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, №23, ЄСПЛ, від 18 липня 2007 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С.Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко