Справа №478/756/19 пров. №2-о/478/27/2019
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2019 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Григоренко Н.О.

заявника ОСОБА_1

розглянувши в режимі відеоконференції у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В с т а н о в и в:

Сторони уклали шлюб у 2016 році. Від шлюбу дітей не мають.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розірвання шлюбу де вказав, що між ним та ОСОБА_2 не підтримуються шлюбні та сімейні стосунки, вважає подальше спільне проживання є неможливим, просив ухвалити рішення про розірвання шлюбу.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і посилаючись на те, що відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», з січня 2018 року між ним та ОСОБА_2 не підтримуються шлюбні та сімейні стосунки, вважає примирення неможливим, просив шлюб укладений з ОСОБА_2 розірвати.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Відповідно до вимог ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Матеріалами справи встановлено, що 16 липня 2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис №379, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (виданого повторно) серії НОМЕР_1 (а.с.2).

Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2016 року ОСОБА_1 засуджено за ч.1 ст.115, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 11 років (а.с.6-9).

Згідно довідки виданої відділом по контролю за виконанням судових рішень ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 16.05.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18.02.2017 року по теперішній час відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», кінець строку покарання 13.01.2024 року (а.с.5).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки заявник наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи те, що шлюбні відносини у сторін не склалися, шлюб існує формально, жоден з них не вживав заходів щодо примирення та збереження сім`ї, тому наполягання заявника на розірванні шлюбу базується на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім`ї.

За таких обставин у суду склалася достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати, понесені заявником у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст.13, 259, 263-265, 268, 293, 319 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити повністю.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 16 липня 2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис №379, розірвати.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , яка змінила прізвище під час державної реєстрації шлюбу, надалі вона іменується шлюбним прізвищем « ОСОБА_5 ».

Судові витрати, понесені заявником у зв`язку з розглядом справи, віднести на його рахунок.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Казанківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Суддя