Провадження № 2-з/761/366/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.,

за участю секретаря Орел П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви -

В С Т А Н О В И В:

13 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, відповідно до якої просить вжити захід забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 761/26965/14-ц, який виданий 04.06.2015 року Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" у виконавчому провадженні № 58767481, де боржником є ОСОБА_1 ; зупинити передачу на реалізацію майна на підставі даного виконавчого листа № 761/26965/14-ц; заборонити Державному підприємству "СЕТАМ" проводити будь-які дії з реалізації лоту 350622 (іпотека 1/2ч. нежитлових приміщень в літ "А" № 1-4 МСУ, загальною площею 107,8 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1).

Заява про забезпечення позову обгрунтована тим, що заявник має намір звернутися з позовом до Державного підприємства "СЕТАМ" з метою захисту права власності з такими вимогами: про зобов`язання зняти лот № 350622 (іпотека 1/2ч. нежитлових приміщень в літ "А" № 1-4 МСК, загальною площею 107,8 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ) з електронних торгів.

Відповідно до заяви, заявникові на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 30.03.2007 року належить частка у праві власності на нежилі приміщення в літ. "А" заг. площею 107,8 кв.м., в тому числі №1,2,3,4 площею 72,00 кв.м, місце спільного користування площею 35,80 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

30 березня 2007 року в якості забезпечення зобов`язань за кредитними договорами було укладено Іпотечний договір № 04/І-156, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем, зареєстрований в реєстрі за номером № 1130д.

Відповідно до п.п.1.1. Іпотечного договору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передали в іпотеку нерухоме майно: - нежилі приміщення (в літері «А») загальною площею - 107,80 кв.м., в тому числі №№ 1,2,3,4 площею 72,00 кв.м., місце спільного користування площею 35,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно виконавчого листа 761/26965/14-ц визначено: у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за Договором кредиту № 380/305/07-Ж від 30.03.2007р., яка станом на 01.09.2014р. становить 328 295,84 долари США (еквівалент у гривні - 4 305 308,46 грн.), що складається з: - суми заборгованості за кредитом - 186 050,79 доларів США (еквівалент у гривні - 2 439 890,90 грн.); - суми заборгованості за відсотками - 115 784,94 долари США (еквівалент у гривні - 1 518 416,64 грн.); - пені за несвоєчасне повернення кредиту - 9 727,74 долари США (еквівалент у гривні - 127 570,66 грн.); - пені за несвоєчасне повернення відсотків - 16 732,38 долари США (еквівалент у гривні - 219 430,25 грн.) (а.с.8-15), та заборгованості ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за договором кредиту № 380/306/07-Ж від 30.03.2007р., яка станом на 01.09.2014р. становить 286 995,23 долари США (еквівалент у гривні - 3 763 687,56 грн.), що складається з: - суми заборгованості за кредитом - 185 582,81 доларів США (еквівалент у гривні - 2 433 753,76 грн.); - суми заборгованості за відсотками - 100 055,07 долари США (еквівалент у гривні - 1 312 133,36 грн.); - пені за несвоєчасне повернення кредиту - 455,42 долари США (еквівалент у гривні - 5 972,38 грн.); - пені за несвоєчасне повернення відсотків - 901,93 долари США (еквівалент у гривні - 11 828,07 грн.), звернути стягнення на предмет іпотеки: нежилі приміщення (в літері «А») загальною площею 107,80 кв.м., в тому числі №№ 1,2,3,4 площею 72,00 кв.м., місце спільного користування площею 35,80 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , включаючи всі чинні поліпшення, переобладнання та реконструкції, яке належить на праві приватної власності в рівних частинах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на підставі Договору купівлі-продажу нежилих приміщень, посвідченого 30 березня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 1126д та зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 24.04.2007 року в реєстровій книзі № 5017-266 за реєстровим № 5042П, шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» встановивши початкову ціну продажу на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна.

Приватним виконавцем виконавчого органу м. Києва Ляпіним Д.В. здійснюється виконавче провадження № 58767481 щодо виконання вказаного виконавчого листа.

Разом з тим, на даний час заявнику стало відомо, що 14 червня 2019 року мають відбутися торги, на які виставлено лот № 350622 з продажу об`єкта (іпотека 1/2ч. нежитлових приміщень в літ "А" № 1-4 МСУ, загальною площею 107,8 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ).

На думку заявника на торги виставлено неіснуючий об`єкт, адже в натурі об`єкт іпотеки ніколи не ділився, та такого об`єкта як іпотека 1/2ч. нежитлових приміщень в літ "А" № 1-4 МСК, загальною площею 107,8 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 не існує в натурі, він не є окремим нерухомим майном, не є предметом іпотеки відповідно до вказаного іпотечного договору, а також не є об`єктом стягнення у межах вказаного виконавчого провадження. Таким чином, на думку заявника, на торги було виставлено неіснуючий об`єкт, на який не було звернуто стяґгнення, у зв`язку з чим передача майна на реалізацію була завідомо протиправною.

Враховуючи викладене заявник вказує, що подальша реалізація майна в ході виконавчого провадження зробить неефективним захист заявника, оскільки навіть прийняття рішення про задоволення позову, з яким заявник має намір звернутись до суду, за умови реалізації майна, не вплине на законність реалізації майна з прилюдних торгів, не зупиняє реалізацію саму по собі, а набуття його у власність новим власником не зможе вважатись незаконним, а відтак витребувати його від такої особи буде неможливо.

Окрім того, необхідність зупинення стягнення за виконавчим документом є обгрунтованим, оскільки наведене дає підстави вважати, що у разі невжиття такого заходу, якщо позов буде задоволено, то виконання судового рішення буде позбавлено будь-якого сенсу, так як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів боржника, за захистом яких він звернувся до суду буде неможливим внаслідок реалізаціїї лоту. Заборона ДП "СЕТАМ" проводити торги за вказаним лотом є ефективним засобом забезпечення позову, оскільки унеможливить їх проведення на час розгляду позовної заяви. При зазначенні пропозицій щодо зустрічного забезпечення заявник поклався на розсуд суду.

Так, вивчивши заяву про забезпечення позову суд прийшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Як вбачається зі змісту заяви, заявник має намір звернутись до суду з позовом до ДП "СЕТАМ" про зобов`язання зняття лоту № 350622 з електронних торгів.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку.

Разом із тим, заявником не надано доказів, що виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м.Києва по справі 761/26965/14-ц оскаржується ним в судовому порядку, а запропонований заявником вид забезпечення позову про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа є співмірним із позовними вимогами, з яким позивач має намір звернутись до суду.

Також, заявником не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову щодо зупинення передачі на реалізацію майна на підставі даного виконавчого листа № 761/26965/14-ц; заборони Державному підприємству "СЕТАМ" проводити будь-які дії з реалізації лоту 350622 (іпотека 1/2ч. нежитлових приміщень в літ "А" № 1-4 МСУ, загальною площею 107,8 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1) може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутись до суду. Також суд враховує ту обставину, що дана заява подана на стадії виконання судового рішення у справі.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даної заяви.

Керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК