УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"03" червня 2019 р. м. Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Четвертухи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Житомира цивільну справу за позовом Державного підприємства «Підприємство Житомирської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (№4) до ОСОБА_1 про стягнення суми нестачі та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Підприємство Житомирської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (№4) про визнання недійсним договору,

встановив:

21 жовтня 2015 року Державне підприємство «Підприємство Житомирської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (№4) звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, в якій його представник просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача нестачу матеріальних цінностей у сумі 371 036,90 грн.

Ухвалою судді від 2 листопада 2015 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом Державного підприємства «Підприємство Житомирської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (№4) та призначено справу до судового розгляду.

23 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просить визнати недійсним з часу укладання договір №10 від 15.01.2014 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, що укладений між ним та Державним підприємством «Підприємство Житомирської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (№4).

23 грудня 2015 року протокольною ухвалою суду було прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 в одне провадження з первісним позовом Державного підприємства «Підприємство Житомирської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (№4).

Під час розгляду справи 6 березня 2019 року сторони та їх представники у судове засідання не з`явились і не надіслали заяв про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України, суд відклав розгляд справи в судовому засіданні до 3 червня 2019 року за обов`язковою участю сторін або їх представників.

Однак, 3 червня 2019 року сторони повторно у судове засідання не з`явились і не надіслали заяв про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено сторони у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи шляхом направлення судових повісток за вказаними ними адресами, їх неявка має ознаки повторності, доказів щодо поважності причин неявки в судове засідання суду не надано, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили.

За нормою ч.5 ст.223; п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За викладених обставин суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства зустрічний та первісний позови підлягають залишенню без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою сторін в судове засідання, що перешкоджає вирішенню спору, оскільки суд позбавлений можливості з`ясувати позицію кожного з них щодо заявлених ними вимог на час розгляду справи, та відсутністю заяв про розгляд справи за їх відсутності і відсутності їх представників.

Згідно ч.2 ст.257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст.44, 223, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Первісну позовну заяву Державного підприємства «Підприємство Житомирської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (№4) до ОСОБА_1 про стягнення суми нестачі залишити без розгляду.

Зустрічну позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Підприємство Житомирської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (№4) про визнання недійсним договору - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 і Державному підприємству «Підприємство Житомирської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (№4), що залишення позовів без розгляду не позбавляє їх права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Житомирському апеляційному суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя О. П. Сингаївський