Справа № 681/1862/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року Полонський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді _ Дідек М.Б.

з участю секретаря- Богданевич О.О.

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами позовного провадження цивільний позов ОСОБА_1 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Лабунський» про визнання дійсним договору оренди земельних ділянок від 23.06.2008року та стягнення орендної плати за весь час фактичного користування земельними ділянками,

встановив:

21.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полонського районного суду Хмельницької області з позовом до СВК «Лабунський» про визнання дійсним договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній плати.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач з урахуванням їх доповнень та уточнень зазначив, що його мати ОСОБА_5 23.06.2008року уклала з СВК «Лабунський» договір оренди належних їй на праві власності дві земельні ділянки площею 2,59га та 0,79га для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Новолабунської сільської ради Полонського району Хмельницької області, відповідно до державних актів серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 від 31.10.2005 року, виданих Полонською РДА Хмельницької області, загальною площею 3,35га. строком на 10років, до 23.06.2018 року включно, зі сплатою на її користь орендної плати в розмірі 3% грошової оцінки земельної ділянки щорічно до 30 грудня.

Цього ж дня 23.06.2008року між сторонами був складений акт приймання - передачі земельної ділянки в орендне користування з визначенням меж в натурі (на місцевості).

Після підписання договору та інших документів, які були отримані відповідачем для передачі на перевірку з метою здійснення його державної реєстрації в установленому законом порядку. Проте на порушення вимог ч.1 ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 26.11.2015 року №834-VIII відповідач у встановлений п`ятиденний строк державну реєстрацію договору оренди землі не здійснив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємець за законом першої черги, він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезгадані земельні ділянки. Починаючи з часу складання документів та акта приймання - передачі земельних ділянок в оренду за актом від 23.06.2008року та підпису договору оренди землі і до закінчення строку дії договору, відповідач використовував земельні ділянки відповідно до умов договору оренди за цільовим призначенням та отримував прибутки.

Посилаючись на ці обставини, а також на те, що не проведення державної реєстрації договору оренди землі по вині відповідача не є підставою для його визнання в цілому недійсним, оскільки в даному випадку мало місце реальне виконання умов договору, а тому даний договір оренди є дійсним.

Позивач також зазначив, що поскільки постійно проживав з матір`ю ОСОБА_5 до дня її смерті, вважався таким, що прийняв спадщину з дня її відкриття, тому усі права та обов`язки спадкодавця перешли до нього, у тому числі і по договору оренди землі укладеного між ОСОБА_5 та СВК «Лабунський» від 23.06.2008року, зокрема право на отримання орендної плати.

21.09.2011року, як спадкоємець за законом першої черги, отримав свідоцтво про право на спадщину на вищезгадані земельні ділянки, які перебували в орендному користуванні відповідача.

Відповідно до п.9 укладеного договору оренди землі відповідач зобов`язувався щорічно до 30 грудня виплачувати орендну плату в розмірі 3 % вартості земельної ділянки з урахуванням індексу інфляції. Проте відповідач своїх договірних зобов`язань по виплаті орендної плати за період 23.06.2008 року по 23.06.2018 року (протягом 10 років) не сплачував внаслідок чого утворилась заборгованість.

20.06.2018 року він як спадкоємець звернувся з письмовою претензією до відповідача про виплату утвореної заборгованості по орендній платі, на яку отримав відповідь з пропозицією укладення договору оренди на успадковані земельні ділянки з одночасним вирішенням питання щодо оплати орендної плати.

Через недосягнення згоди із запропонованих відповідачем умов укладення умов договору оренди землі в жовтні 2018 року вилучив спірні земельні ділянки для самостійного використання.

Посилаючись на вищенаведені обставини та доводи на обґрунтування своїх заявлених вимог позивач просив визнати укладений між ОСОБА_5 та СВК «Лабунський» договір оренди землі від 23.06.2008 року дійсним та стягнути СВК «Лабунський» на його користь заборгованість по орендній платі в сумі 40465грн.62коп

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали.

Відповідач у встановлений законом строк подав відзив на позов у якому позовні вимоги не визнав та зазначив про його безпідставність.

В судовому засіданні відповідач в особі голови правління СВК «Лабунський» проти позову заперечував посилаючись на те, що договір оренди земельної ділянки, який був укладений між ОСОБА_5 та СВК «Лабунський» за яким було погоджені його істотні умови та розмір орендної плати. Після його підписання за її дорученням ним були передані в Полонський відділ ХРФ ДП ЦД земельного кадастру, але через її смерть, його державну реєстрацію не було здійснено. У зв`язку з цим земельні ділянки кооперативу не передавались і в користуванні не знаходились, сільськогосподарські роботи не проводились і за цільовим призначенням не використовувались, тому зобов`язання по виплаті орендної плати у кооперативу не виникло.

Представник відповідача також стверджував, що з боку правління кооперативу вживались заходи для встановлення спадкоємців ОСОБА_5 з метою укладення договору оренди земельної ділянки. Коли стало відомо (у червні 2018 року), що спадкоємцем є позивач, йому було запропоновано укласти договір оренди на успадковані ним земельні ділянки, але той відмовився, не погоджуючись із строком дії укладення договору оренди та вимагаючи виплатити заборгованості по орендній платі за весь період договору оренди від 23.06.2008року, який юридично у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 , не був укладений і не породжував для кооперативу будь-яких прав та обов`язків.

Посилаючись на дані обставини відповідач просив в позові відмовити та застосувати строк позовної давності для пред`явлення таких вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та заперечення сторін, з`ясувавши фактичні обставини, судом встановлені відповідні правовідносини на підставі яких приходить до наступного.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом у справі встановлено, що ОСОБА_5 23.06.2008 року уклала з відповідачем договір оренди належних їй земельних ділянок площею 0,76 та 2,59 га, для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Новолабунської сільської ради Полонського району Хмельницької області, відповідно до державних актів серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 від 31.10.2005 року, виданих Полонською РДА Хмельницької області, загальною площею 3,35га. строком на 10років, до 23.06.2018 року включно, зі сплатою на її користь орендної плати в розмірі 3% грошової оцінки земельної ділянки щорічно до 30 грудня.

За змістом статті 210, частини третьої статті 640 ЦК України (чинними на час виникнення спірних правовідносин)у випадках, встановлених законом, правочин підлягає державній реєстрації. Договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації.

Відповідно до статті 18, частини першої статті 20 Закону України "Про оренду землі", статей 182, 210 ЦК України, статті 125 ЗК України (які були чинними на час виникнення спірних правовідносин)договір оренди землі підлягає державній реєстрації та є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Порядок здійснення реєстрації договору оренди землі був передбачений чинною на час його укладення постановою КМУ «Про затвердження порядку реєстрації договорів оренди землі» від 25.12.1998 року №2073.

Проте із матеріалів справи вбачається та встановлено в судовому засіданні, що спірний договір оренди землі укладений між ОСОБА_5 та СВК «Лабунський» не був зареєстрований в Полонському районному відділенні Хмельницької регіональної філії відділення Державного підприємства центру Державного земельного кадастру при Держкомземі України у зв`язку зі смертю ОСОБА_5

Дані обставини не заперечувались і сторонами.

Позивач не заперечував і той факт, що після отримання свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки відповідач пропонував укласти договір оренди на успадковані ним земельні ділянки, але через недосягнення згоди щодо початку та строку дії договору оренди та відмови виплатити заборгованість по орендній платі, він відмовився від його укладення, тому спірні та належні йому земельні ділянки став використовувати самостійно.

Таким чином, станом на час укладення спірного договору його державна реєстрація була обов`язковою, невиконання цієї вимоги закону мало юридичним наслідком те, що у сторін підписаної угоди не виникало жодних прав та обов`язків по відношенню до земельної ділянки, щодо користування якою вони (сторони) дійшли згоди.

Доводи відповідача про те, що укладений договір оренди землі із ОСОБА_5 не діяв у зв`язку з її смертю не пройшов державної реєстрації, з цих обставин договір оренди землі не діяв, так як земельні ділянки кооперативу не передавались, не оброблялись і товарно сільськогосподарське виробництво не велось, узгоджується із п.20 згаданого договору від 23.06.2008року, згідно з яким передача земельної ділянки орендарю здійснюється лише після державної реєстрації договору, а також підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які стверджували, що під час обробки орендованих земельних ділянок під сільськогосподарське виробництво земельна ділянка, що належала ОСОБА_5 не оброблялася.

Згідно з ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте позивач, крім особистих пояснень про перебування в користуванні відповідача належних йому в порядку успадкування земельних ділянок, що належали його покійній матері, будь-яких, належних та допустимих доказів, котрі б з достовірністю підтверджували його доводи з цього приводу суду не надав.

Що стосується показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про їх обізнаність щодо перебування у користуванні кооперативу орендованих земельних ділянок ОСОБА_5 є не конкретними. Дані свідки не могли пояснити місце розташування даних земельних ділянок на яких ніколи не перебували до 2018року та звідки їм відомо обставини про перебування земельних ділянок у користуванні кооперативу.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що до 2005року працював у кооперативі і йому відомо, що земельна ділянка, яка нібито на той час належала ОСОБА_5 , оброблялася. В той же час він пояснив, що він та працівники кооперативу не були обізнані про належність земельних ділянок окремим власникам.

Крім того, із змісту позовних вимог випливає, що позивач звертаючись до суду із зазначеним позовом виходив із того, що спірні правовідносини регулюються нормами законодавства, яке встановлює підстави та порядок виконання зобов`язань, що випливають із договору оренди землі.

При цьому, як позивач так і представник, як свідчать матеріали справи та їх доводи на обґрунтування позовних вимог виходили із того , що ОСОБА_5 та СВК «Лабунський» при укладенні договору оренди землі дійшли згоди не тільки з істотних умов, але й здійснили передачу земельної ділянки в орендне користування відповідачу, тому відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України та ч.2 ст.640 ЦК України така передача об`єкта оренди за таким договором є моментом не лише його укладення, а одночасно і його виконанням, тому нездійсненого по вині відповідача державної реєстрації договору оренди сама по собі не свідчить про його не укладення.

Проте ці доводи не відповідають виникнутим між сторонами спірних правовідносин і фактичним обставинам та вимогам передбаченим ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі», за якою договір оренди підлягає державній реєстрації і на підставі ч.1 ст.210 ЦК України, ч.3 ст.640 ЦК України та ч.2 ст.125 Земельного кодексу України,ст.18 ЗУ «Про оренду землі» (які були чинними на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до яких право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації, а не з моменту його укладення та передачі об`єкта оренди (земельної ділянки).

Вищенаведені обставини свідчать, що ОСОБА_5 та СВК «Лабунський» при укладені договору оренди землі дійшли згоди з усіх істотних умов договору оренди землі викладених їх у формі відповідного документа та підписавши його не набули цивільних прав та обов`язків на досягнення яких було спрямоване їх волевиявлення.

Судом встановлено, що державна реєстрація підписаного сторонами 23.06.2008року договору оренди земельної ділянки не відбулася. Таким чином, не будучи зареєстрованим у встановленому законом порядку договір не є укладеним.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами за змістом даного закону на який посилався позивач, є умови про предмет договору та умови, що визначені законодавством як істотні.

Згідно зі ст.15 ЗУ «Про оренду землі» до істотних умов договору оренди землі відносяться умови: щодо об`єкта оренди (земельної ділянки), строк дії договору, розмір орендної плати, та цільове використання, збереження стану об`єкта оренди, відповідальність сторін тощо.

Неукладений договір не породжує для його сторін прав та обов`язків на досягнення яких було спрямоване волевиявлення при його документованому оформленні.

Юридично ще неукладеного договору земельної ділянки право на цю земельну ділянку у набувача не виникає.

Аналіз встановлених у судовому засіданні фактичних обставин та вищенаведених норм матеріального права, дають суду підстави, що право позивача на отримання орендної плати за вказаним ним договором оренди від 23.06.2008року не виникло, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд,-

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Лабунський» про визнання дійсним договору оренди земельних ділянок від 23.06.2008року та стягнення орендної плати за весь час фактичного користування земельними ділянками, відмовити.

Рішення набирає законної сили після тридцяти днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подано апеляційну скаргу учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено 10.06.2019року

позивач: ОСОБА_1 , що проживає в с . Юровщина, Полонського району, Хмельницької області , поштовий індекс 30522 ,

відповідач: сільськогосподарський виробничий кооператив "Лабунський", , що знаходиться в с. Новолабунь, Полонського району, Хмельницької області, поштовий індекс 30522.

Суддя Дідек М.Б.