ПОСТАНОВА

іменем України

18 липня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/4595/18

провадження № 22-ц/4809/982/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Письменного О.А.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі по тексту ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позову вказало, що 30 листопада 2016 року по вул. Шевченка у м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Шкода, реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5075286.

Постановою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 12 грудня 2016 року по справі № 711/10575/16-п ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за заявою потерпілої особи та на підставі страхового акту від 25 січня 2017 року №59 здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 7 115 грн. 09 коп.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь понесені збитки в порядку регресу у розмірі 7115 грн. 09 коп.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що не було доведено, що водій транспортного засобу керував без посвідчення відповідної категорії, поліцією за вчинення такого правопорушення протокол не складався, до відповідальності за не притягувався. Доказів, при яких заявник мав право регресної вимоги до відповідача, суду надано не було.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» подало апеляційну скаргу, вважає його ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення першої інстанції є необґрунтованим внаслідок неправильного визначення правовідносин відповідно до встановлених судом обставин.

Вказує, що оскільки водій транспортного засобу ГАЗ, реєстраційний № НОМЕР_2 керував транспортним засобом без відповідної категорії, то у позивача у порядку ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникло право вимоги до страхувальника, а саме до ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 30 листопада 2016 року по вулиці Шевченка, 310, у м. Черкаси, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався попереду, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 12 грудня 2016 року по справі № 711/10575/16-п ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. у дохід держави (а.с.30).

Також встановлено, що 30 жовтня 2016 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого як поліс №АК/5075286, із строком дії з 30 жовтня 2016 року по 29 жовтня 2017 року включно. Об`єктом страхування відповідно до даного договору є транспортний засіб - автомобіль «ГАЗ 3302» ФХА N1GА02, державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.33)

На підставі поданої потерпілою особою заяви про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку та наданих нею документів 25 січня 2017 року позивачем було складено страховий акт №9 (а.с.40).

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 7115 грн. 09 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 26 січня 2017 року № 3Р005050 (а.с.42).

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За змістом ч.2 ст.9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про страхування» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Частинами 2, 3 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання матеріальної шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання спірних правовідносин у даній справі.

Згідно зі ст.ст. 3, 22, 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якогоє майнові інтереси завдавача шкоди, а тому стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на п.б 38.1.1 ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами, виданого водію ОСОБА_2 30 листопада 2016 року, останній має право на керування транспортними засобами категорії А та В (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки Газ 3302 має повну масу 3500, масу без навантаження 2890, тип фургон хлібний (а.с.14).

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» і Положення про порядок видачі посвідчення водія і допуску громадян до водіння транспортними засобами, залежно від категорії транспортного засобу видають такі посвідчення водія: В- автомобілі, максимальна вага яких не перевищує 3500 кг.

Згідно з частиною другою статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, ще не було доведено, що водій транспортного засобу керував без посвідчення відповідної категорії, до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 126 КУпАП, не притягувався.

Оцінивши наявні у справі письмові докази суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що заявник мав право регресної вимоги до відповідача.

Обов`язок доказування та подання доказів встановлено ст. 81 ЦПК України, за нормами якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Посилання позивача, що рішення суду першої інстанції є незаконним не підтверджено доказами та не наведено підстав, визначених у ст. 376 ЦПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у справі.

Доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції та не спростовують висновків суду щодо законності та обґрунтованості рішення. Інших доводів, які б слугували підставою для скасування рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 лютого 2019 рокубез змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.І. Чельник

Судді: С.М. Єгорова

О.А. Письменний