ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/590/19Головуючий у 1-й інстанції Ромазан Л.С.
Провадження № 22-ц/817/765/19 Доповідач - Дикун С.І.
Категорія - 310000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Дикун С.І.

Суддів - Парандюк Т. С., Сташків Б. І.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

без учасників справи

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 606/590/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бригідир Ігор Володимирович, на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 червня 2019 року, постановлену суддею Ромазан Л.С.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

12 червня 2019 року в судовому засіданні відповідачем ОСОБА_3 заявлено клопотання про надання судом строку для примирення терміном на три місяці.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 червня 2019 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у зв`язку із наданням сторонам строку для примирення терміном на три місяці.

Не погоджуючись із даною ухвалою, Бригідир І. В ., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на неодноразове домашнє насильство зі сторони відповідача та вчинення ним злочину щодо позивачки.

Вказує, що тривалий час відповідач чинить на позивачку психологічне та фізичне насильство, ображає, погрожує, принижує перед іншими, наносить побої, а також неодноразово завдавав їй тілесні ушкодження.

Більше того, Теребовлянським районним судом Тернопільської області, відповідно до рішення від 25 березня 2019 року, яке набрало законної сили, видано обмежувальний припис, яким заборонено ОСОБА_3 протягом двох місяців наближатись до спільного місця проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатись на відстань 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Згідно з приписами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі (п.14 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на викладене, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2013 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 укладено шлюб, зареєстрований у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №33.

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про видачу обмежувального припису, обгрунтовуючи її тим, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 останній тривалий час чинить на неї психологічне та фізичне насильство, ображає, погрожує, принижує перед іншими, наносить побої, а також неодноразово завдавав тілесних ушкоджень.

Так, 15 лютого 2019 року близько 19:00 год. ОСОБА_4 за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , обзиваючи позивачку нецензурними словами та викрикуючи погрози на очах у малолітнього сина наніс їй тілесні ушкодження. Побоюючись за своє життя, ОСОБА_1 змушена була втікати разом з малолітнім сином до своєї матері у м.Теребовлю Тернопільської області.

По зазначеному факту відкрито кримінальну справу.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2019 року видано обмежувальний припис, яким заборонено ОСОБА_3 протягом двох місяців наближатись до спільного місця проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатись на відстань 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 13 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2019 року - залишено без змін.

Судовими рішеннями, які набрали законної сили, установлено що доведеним є факт вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства відносно ОСОБА_1 та є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

Частиною 1 статті 51 Конституції України та частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.7 ст.240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Отже, згідно із вищенаведеними приписами закону, зупинення розгляду справи і призначення подружжю строку для примирення є диспозитивною нормою, оскільки суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку для примирення.

Надаючи сторонам тримісячний строк для примирення, суд першої інстанції залишив поза увагою вчинення відповідачем щодо позивачки фізичного та психічного насильства, видання судом обмежувального припису стосовно кривдника - ОСОБА_4 , спрямованого на забезпечення безпеки ОСОБА_1 та категоричного заперечення позивачкою, у зв`язку із вищеперерахованим, будь-якого примирення із відповідачем.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду про зупинення провадження у даній справі та надання сторонам строку для примирення, не відповідає обставинам справи та зроблений судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1)неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2)недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3)невідповідність висновків справи обставинам справи;

4)порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з підстав, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст. 379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,379,382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бригідир Ігор Володимирович, задовольнити.

Ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 червня 2019 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 19 липня 2019 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Сташків Б.І.