Ухвала

03 червня 2019 року

м. Київ

справа № 191/2407/15-ц

провадження № 61-39340св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником - ОСОБА_4 , на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року у складі колегії суддів: Посунся Н. Є., Лаченкової О. В., Пономарь З. М.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення коштів.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 01 листопада 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення коштів.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 10 листопада 2017 року позов в частині розірвання договору про спільну діяльність та стягнення коштів залишено без розгляду з підстав наявності аналогічних позовних вимог, між тими самими сторонами, про той самий предмет позову із тих самих підстав, заявлених в іншій справі, яка розглядається Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 оскаржив її до суду апеляційної інстанції.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня

2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу суду апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

У липні 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

У січні 2018 року ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 направили до Верховного Суду заяву про відмову від касаційної скарги на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення коштів, посилаючись на пункт 1 частини першої статті 396 ЦПК України та просив закрити касаційне провадження і вирішити питання про повернення судового збору.

У квітні 2019 року ОСОБА_2 направив до Верховного Суду заяву про відмову від касаційної скарги на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення коштів, посилаючись на частину четверту статті 398 ЦПК України просив закрити касаційне провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

Згідно з частиною п`ятою статті 398 ЦПК України у разі закриття касаційного провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення, повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Ураховуючи те, що заяви про відмову від касаційної скарги подано заявниками до закінчення касаційного провадження, вони підлягають задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

Підстав, передбачених статтею 206 ЦПК України, для не прийняття відмови від касаційної скарги не встановлено.

Також ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у вищезазначеній заяві просять повернути судовий збір за подання касаційної скарги.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Ураховуючи викладене, клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про повернення судового збору, сплаченого, за подання касаційної скарги, підлягає задоволенню з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтею 398 ЦПК України, пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про відмову від касаційної скарги та закриття касаційного провадження й повернення судового збору задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від касаційної скарги на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року.

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення коштів та моральної шкоди закрити.

Зобов`язати УДКСУ у Печерському районі м. Києва повернути акціонерному товариству комерційного банку «ПриватБанк» сплачений судовий збір у розмірі 352 грн 40 коп., що внесений згідно із квитанцією № 72033

від 11 вересня 2018 року на розрахунковий рахунок 6007,

МФО: 899998, .

Копію ухвали та платіжне квитанцію № 72033 від 19 червня 2018 року направити ОСОБА_2 .

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович