Справа №: 272/614/19
Провадження № 2/272/385/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.,

з участю секретаря судових засідань Бондаренко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Андрушівка цивільну справу № 272/614/19, провадження № 2/272/385/19 за позовом ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся та визнання права власності на нерухоме майно,суд,-

встановив :

Позивачка звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся та визнання права власності на нерухоме майно.

В обгрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що у травні 2005 року сторони домовилася про продаж ОСОБА_1 будинку по АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_1 . 15.05.2005 року позивачка зустрілася з ОСОБА_2 та домовилася про ціну і купівлю-продаж житлового будинку, сплативши йому кошти в сумі 7000 грн. 00 коп. Фактично відбувся договір купівлі-продажу. ОСОБА_1 передала продавцю ОСОБА_2 кошти, а останній підтвердив факт отримання грошей за відчуження майна розпискою. Всупереч законодавству договір купівлі-продажу не був оформлений нотаріально,але продавець пообіцяв нотаріально оформити з позивачкою купівлю-продаж зазначеного нерухомого майна. При цьому ОСОБА_2 мав підготувати та надати всі необхідні документи нотаріусу для посвідчення договору купівлі-продажу майна, але цього не зробив. В свою чергу позивачка рахувала, що моментом купівлі-продажу став саме період передачі грошей продавцю за відчуження будинку. На даний час відповідач ухиляється від оформлення належних документів на зазначений будинок та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, посилаючись на відсутність часу та погіршення стану здоров`я. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого 31 березня 1992 року державним нотаріусом Андрушівської державної нотаріальної контори належить ОСОБА_2 , який спадкував його після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Щодо розбіжностей в написанні по батькові та імені: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 представник позивача аргументував, що дані розбіжності зумовлені впливом російської мови, для якої характерний вищий ступінь редукції ненаголошених голосних, неоднозначною етимологією імені та деякими ареально-говірковими фонетичними особливостями. Ідентифікація таких орфографічно відмінних записів імені та по батькові у документах однієї особи або членів однієї родини грунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами. Розбіжності в записах виникли внаслідок неоднозначної мотивації базової твірної основи антропоніма та зумовлені впливом усного мовлення. На даний час позивачка вирішила розпорядитися вказаним нерухомим майном, але у неї відсутні документи, які підтверджують її право власності, оскільки договір купівлі-продажу, що відбувся між ОСОБА_2 , як продавцем та ОСОБА_1 , як покупцем 15.05.2005 року підтверджується лише розпискою. У зв`язку з вищевикладеним позивачка не в змозі в позасудовому порядку оформити право власності на куплене нерухоме майно належним чином. Просив визнати договір купівлі-продажу таким, що відбувся та визнати за позивачкою права власності на нерухоме майно.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, направили заяви про розгляд справи в їх відсутність, заначили, що позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю.

З врахуванням того, що відповідач повністю визнав позов, суд вважає за можливе відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, ухвалити рішення підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив: у травні 2005 року сторони домовилися про продаж ОСОБА_1 будинку по АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_1 . 15.05.2005 року позивачка зустрілася з ОСОБА_2 та домовилася про ціну і купівлю-продаж житлового будинку, сплативши йому кошти в сумі 7000 грн. коп. Фактично відбувся договір купівлі-продажу. ОСОБА_1 передала продавцю ОСОБА_2 кошти, а останній підтвердив факт отримання грошей за відчуження майна розпискою. Всупереч законодавству, договір купівлі-продажу не був оформлений нотаріально та відповідач ухиляється від оформлення необхідних належних документів на зазначений будинок та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, посилаючись на відсутність часу та погіршення стану здоров`я. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого 31 березня 1992 року державним нотаріусом Андрушівської державної нотаріальної контори належить ОСОБА_2 , який спадкував його після смерті матері ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Щодо розбіжностей в написанні по батькові та імені: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 представник позивача аргументував, що дані розбіжності зумовлені впливом російської мови, для якої характерний вищий ступінь редукції ненаголошених голосних, неоднозначною етимологією імені та деякими ареально-говірковими фонетичними особливостями. Ідентифікація таких орфографічно відмінних записів імені та по батькові у документах однієї особи або членів однієї родини грунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами. Розбіжності в записах виникли внаслідок неоднозначної мотивації базової твірної основи антропоніма та зумовлені впливом усного мовлення. На даний час позивачка вирішила розпорядитися вказаним нерухомим майном, але у неї відсутні документи, які підтверджують її право власності, оскільки договір купівлі-продажу, що відбувся між ОСОБА_2 , як продавцем та ОСОБА_1 , як покупцем 15.05.2005 року підтверджується лише розпискою. У зв`язку з вищевикладеним позивачка не в змозі в позасудовому порядку оформити право власності на куплене нерухоме майно належним чином.

Вищевказані обставини підтверджуються наданими письмовими доказами: копією свідоцтва про право на спадщину (а.с. 8), розпискою (а.с. 9), довідкою сільської ради (а.с. 10,11), копією свідоцтва про народження (а.с. 12), копією технічного паспорта на житловий будинок (а.с. 13-14), копією довідки Бердичівського МБТІ (а.с. 15), копією рішення Нехворощанської сільської ради (а.с. 16).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

У відповідності до ч.2 ст. 22 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

У відповідності з ч.1ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У відповідності до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона ( продавець ) передає або зобов`язується передати майно ( товар ) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно ( товар ) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ч. 5 ст. 656 ЦК України (предмет договору купівлі-продажу) вказує, що особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Судом встановлено, що позивачка не уклала своєчасно договір купівлі-продажу у відповідності із вимогами ст. 657 ЦК України, оскільки була впевнена, що відповідач виконає свої зобов`язання щодо нотаріального оформлення договору купівлі-продажу, але фактично між позивачем та відповідачем по справі відбувся договір купівлі-продажу вище вказаного майна, так як ОСОБА_1 сплатила обумовлену вартість майна, про що свідчить розписка, та прийняла його, почала ним користуватися і розпоряджатися як власник.

Враховуючи викладене суд задовольняє позов, визнає договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_3 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 таким, що відбувся та визнає за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Враховуючи клопотання позивача суд,задовольняючи позов судові витрати з відповідача на її користь не стягує.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 200, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України ст. ст. 638, 665, 656, 657 ЦК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_3 між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ),таким, що відбувся.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Суддя:В. І. Брагін