ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року

м. Харків

справа № 644/38608

провадження № 22-ц/818/2557/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 ,

представник відповідача: Бондаренко Оксана Василівна ,

третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради (Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради (Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради) про зміну порядку участі у вихованні дитини та зобов`язання не чинити перешкод за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2019 року в складі судді Горчакової О.І.,

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнював, до ОСОБА_3 , третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради (Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради) в якому просив змінити спосіб його участі у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 року та визначити наступний графік його спілкування з дитиною без присутності матері, з можливістю відвідувати з дитиною місце проживання позивача, різноманітні громадські заклади і установи, а саме: щовівторка з 16-00 години до 08-00 години середи, з можливістю забрати дитину зі школи або іншого місця у вівторок о 16-00 годині та супроводити дитину до школи до 08-00 години середи; щочетверга з 16-00 години до 20-00 години; перша, третя субота кожного місяця, починаючи з 17-00 години до 20-00 години; друга, четверта неділя кожного місяця з 17-00 години до 20-00 години; в день народження сина (21 травня) - з 10-00 до 15-00 години; кожний парний рік у період шкільних осінніх канікул - першу половину канікул, починаючи з 09-00 години першого дня половини канікул і до 20-00 години останнього дня першої половини канікул; кожний непарний рік у період шкільних осінніх канікул - другу половину канікул, починаючи з 09-00 години першого дня другої половини канікул і до 20-00 години останнього дня другої половини канікул; кожний парний рік у період шкільних зимових канікул - другу половину канікул, починаючи з 09-00 години першого дня другої половини канікул і до 20-00 години останнього дня другої половини канікул; кожний непарний рік у період шкільних зимових канікул - першу половину канікул, починаючи з 09-00 години першого дня першої половини канікул і до 20-00 години останнього дня першої половини канікул; кожний парний рік у період шкільних весняних канікул - першу половину канікул, починаючи з 09-00 години першого дня першої половини канікул і до 20-00 години останнього дня першої половини канікул; кожний непарний рік у період шкільних весняних канікул - другу половину канікул, починаючи з 09-00 години першого дня другої половини канікул і до 20-00 години останнього дня другої половини канікул; кожний парний рік у період шкільних літніх канікул - з 09-00 годин 01 червня по 20-00 годин 15 червня, з 09-00 годин 04 липня по 20-00 годину 19 липня, з 9-00 годин 01 серпня по 20-00 годину 15 серпня; кожний непарний рік у період шкільних літніх канікул - з 09-00 години 15 червня по 20-00 години 30 червня, з 09-00 години 16 липня по 20-00 годину 31 липня, з 09-00 години 15 серпня по 20-00 годину 30 серпня; в період хвороби дитини - протягом однієї години з 09-00 години до 20-00 години за місцем знаходження дитини.

Позов мотивовано тим, що на початку 2010 року позивач познайомився з ОСОБА_3 , з вересня 2011 стали проживати разом за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5 , в свідоцтві про народження якого позивач записаний батьком.

З лютого 2013 року стосунки між ним та ОСОБА_3 стали носити формальний характер і підтримувались лише заради дитини. Незважаючи на припинення стосунків з ОСОБА_3 , позивач сплачував за комунальні послуги за місце проживання дитини, повністю матеріально забезпечував дитину, придбавав їжу, одяг, ліки, сплачував гуртки, літній відпочинок.

05 серпня 2015 року позивач одружився з ОСОБА_7 , внаслідок чого відношення з ОСОБА_3 значно погіршились. Незважаючи на те, що він всіма силами намагався матеріально забезпечувати сина і приймати участь у його вихованні, ОСОБА_3 постійно знаходила нові причини для того, щоб зустрічі або не відбувались взагалі, або відбувались у мінімальний проміжок часу.

У зв`язку з чим 06 грудня 2016 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 про встановлення порядку участі у вихованні сина.

Рішенням вказаного суду від 13 вересня 2017 року, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29.11.2017 року позов був задоволений частково. Визначений спосіб участі у спілкуванні та вихованні сина за наступним графіком: перша, третя субота місяця з 09-00 до 13-00 години; друга, четверта неділя місяця з 16-00 до 19-00 години; щовівторка та щочетверга з 18-00 до 20-00 години без присутності матері ОСОБА_3

Незважаючи на набуття рішенням суду чинності, ОСОБА_3 неодноразово не виконувала його вимоги, внаслідок чого позивач неодноразово не зміг побачити дитину.

У зв`язку з викладеним вважає, що в інтересах дитини слід змінити спосіб спілкування з сином та встановити більш тривалі періоди побачень, без присутності матері, з можливістю ночівель дитини за місцем проживання позивача.

Позивач та представник позивача - адвокат Полупанова О.О. у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та прохали їх задовольнити.

Позивач надав пояснення, які є аналогічні викладеним у позовній заяві та додатково зазначив, що він любить свого єдиного сина і радіє зустрічам, під час яких він з сином відвідує дитячі майданчики, парки, театри. При зустрічах він грається з дитиною та іншими дітьми, навчає сина їздити на велосипеді, грати у футбол, долати перешкоди на дитячих майданчиках, плавати. Формує у сина уяву про дружбу, товариськість, взаємодопомогу. Цікавиться інтересами сина та його уподобаннями.

Відповідач та представник відповідача - адвокат Бондаренко О.В. проти задоволення позову заперечували. ОСОБА_3 пояснила, що вона не чинила жодних перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з дитиною. Натомість, ОСОБА_1 , здебільшого, не дотримувався встановленого судом графіку спілкування, відмовлявся від зустрічей з сином, забирав раніше встановленого часу, повертав дитину з запізненням, що порушувало ритм дня та сну дитини, не погоджував місце передачі дитини, а ставив перед фактом про необхідність забрати дитину в обумовленому місці, свідомо розуміючи те, що за невеликий проміжок часу вона не встигне доїхати, не враховував потреби дитини та час, який необхідно витрачати, щоб добратися додому, на зауваження не реагував, продовжуючи штучно створювати конфліктні ситуації.

Вказала, що у період з середини вересня 2017 року по 01.08.2018 року позивач з власної ініціативи не зустрічався з сином у 10 з 19 субот, у 6 з 19 неділь, у 8 з 45 вівторків та 8 з 47 четвергів.

Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради - Кухта О.Г. підтримала Висновок, щодо зміни встановленого порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради (Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради) про зміну порядку участі у вихованні дитини та зобов`язання не чинити перешкод залишено без задоволення.

У стягненні судових витрат за заявою представника відповідача відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на незаконність та необґрунтованість, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга містить посилання аналогічні тим, що зазначені у позові, крім того позивач мотивує її тим, що встановленого рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 року часу йому не достатньо для того, щоб він міг повноцінно приймати участь у вихованні дитини, як батько, який має рівні з матір`ю права згідно законодавства України та міжнародного законодавства по відношенню до сина.

Вказує, що ОСОБА_3 категорично вимагає повернення дитини чітко до закінчення того часу, який визначений рішенням суду, незалежно від витраченого часу на дорогу додому (позивач з сином добирається на громадському транспорті, що займає близько 1 години).

Більше часу для спілкування з дитиною позивачу потрібно для відвідування різних громадських дитячих закладів і установ, відпочинку під час канікул, передавання дитині навиків поводження у побуті, в родині.

Вказує, що позбавлений можливості проводити час з сином під час шкільних канікул, протягом яких відбувається багато дитячих розважальних та навчальних заходів, спланувати відвідування яких позивач не має можливості, так як це не дозволяє існуючий графік спілкування.

Зауважує, що станом на 20.03.2019 року його сину виповнилося 6 років 10 місяців, тобто він вже має достатньо зрілу і стабільну психіку, і в силу свого віку йому можуть бути дозволені ночівки за місцем мешкання батька та проведення з ним декілька днів поспіль протягом канікул, що не буде порушувати права дитини та не буде негативно впливати на нього.

06 травня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_3 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому відповідач просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 13 вересня 2017 року вже визначений порядок участі батька у вихованні дитини та підстав для його зміни в бік збільшення часу зустрічей суд на даний час не вбачає.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитись не може виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 13).

Як вбачається зі свідоцтва про народження дитини, батьками дитини є: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 13).

Дитина на теперішній час постійно мешкає разом з відповідачем ОСОБА_3 ..

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 13.09.2017 року, справа № 644/9713/16-ц, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29.11.2017 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку участі у вихованні сина був задоволений частково. Визначений спосіб участі у спілкуванні та вихованні сина за наступним графіком: перша, третя субота місяця з 9.00 до 13.00 години; друга, четверта неділя місяця з 16.00 до 19.00 години; щовівторка та щочетверга з 18.00 до 20.00 години без присутності матері, ОСОБА_3 (т.1 а.с. 40-42, 43-48).

Висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 17.09.2018 року щодо зміни встановленого порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина зазначено за доцільне встановлення прядку участі, визначивши час: перша, третя субота місяця з 9.00 до 14.00; друга, четверта, неділя місяця з 15.00 до 19.00; щовівторка та щоп`ятниці з 17.00 до 19.30, за згодою дитини, без присутності матері ОСОБА_3 (а.с.75-76 т.2).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За змістом ч.2, 3, ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 10, 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 159 СК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що кожен з батьків належним чином виконує покладені на нього обов`язки щодо участі у вихованні дитини та реалізації вищенаведених норм. Проте, між сторонами не було досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивача з дитиною, що спричинило недостатню участь батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

У зв`язку із зазначеним, позивач у 2017 році звертався із позовом до відповідачки про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення графіку спілкування з дитиною та зобов`язання не чинити перешкод.

Як зазначено вище, за результатами розгляду даної заяви рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 13.09.2017 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку участі у вихованні сина був задоволений частково. Визначений спосіб участі у спілкуванні та вихованні сина за наступним графіком: перша, третя субота місяця з 9.00 до 13.00 години; друга, четверта неділя місяця з 16.00 до 19.00 години; щовівторка та щочетверга з 18.00 до 20.00 години без присутності матері, ОСОБА_3 (т.1 а.с. 40-42, 43-48).

Зазначене судове рішення у повному обсязі не виконувалось як з вини позивача, так і за вини відповідача.

Оскільки на час ухвалення вищевказаного судового рішення вік дитини становив чотири роки, то в 2018 році, у зв`язку з досягненням дитини п`ятирічного віку, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зміну порядку участі у вихованні дитини та зобов`язання не чинити перешкод.

Як вбачається з матеріалів справи, батько дитини - позивач ОСОБА_1 активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із своєю дитиною. Жодних обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітнім сином судом не встановлено, а відповідачкою не доведено. Право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає її інтересам.

Однак, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Колегія суддів вважає, що малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться в такому віці, коли потребує достатньої батьківської уваги та піклування. Визначені рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 року, справа № 644/9713/16-ц години спілкування не є достатніми та не забезпечують належної участі батька у вихованні сина, що є підставою для зміни порядку участі позивача у вихованні дитини, визначеної рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 року.

Звертаючись до суду з позовом про зміну способу участі у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 року та визначені вищевказаного графіку його спілкування з дитиною без присутності матері, з можливістю відвідувати з дитиною місце проживання позивача, різноманітні громадські заклади і установи ОСОБА_1 зазначає, що визначеного вищевказаним рішенням суду часу було недостатньо для того, щоб він міг повноцінно приймати участь у вихованні дитини, як батько, який має рівні з матір`ю права згідно законодавства України та міжнародного законодавства по відношенню до сина.

Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 594 від 17 вересня 2018 року, Департамент служб у справах дітей вважає за доцільне встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши час: перш, третя субота місяця з 09.00 до 14.00 години; друга четверта неділя місяця з 15.00 до 19.00 години, щовівторка та щоп`ятниці з 17.00 до 19.30 години, за згодою дитини без присутності матері, ОСОБА_3 (а.с.75-76).

Проте позивач зазначає, що він на засіданні Комісії просив не призначати йому години спілкування з дитиною по п`ятницям, так як цей день як і субота зайнятий у нього по роботі і він не має вільного часу,а встановлення п`ятниці як одного з днів для спілкування взагалі позбавить його можливості бачити дитину у другий будній день внаслідок його зайнятості на роботі.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у позивача відсутні правові підстави для звернення з новим позовом .

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що є правові підстави для встановлення іншого часу та порядку спілкування позивача з сином.

Враховуючи вік дитини (сім років), необхідність дотримання дитиною режиму, а також можливість зайнятості батька дитини, про що він зазначав під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за доцільне змінити спосіб участі батька у вихованні дитини та встановити ОСОБА_1 наступні часи побачення без присутності матері та поза межами її проживання: щовівторка з 16-30 години до 19-30 години, щочетверга з 16-30 години до 19-30 години; перша, третя субота кожного місяця, починаючи з 17-00 години до 20-00 години; друга, четверта неділя кожного місяця з 16-30 години до 19-30 години.

Посилання позивача щодо надання йому можливості забирати дитину щовівторка з 16-00 години до 08-00 години середи з ночівлею, в день народження малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та проведення спільного відпочинку з дитиною в період шкільних канікул колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Так, колегія суддів не вважає доцільним дозволити батьку забирати дитину щовівторка з 16-00 години до 08-00 години середи з ночівлею, з можливістю забрати дитину зі школи або іншого місця у вівторок о 16-00 годині та супроводити дитину до школи до 08-00 години середи, оскільки як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі ОСОБА_1 на даний час має іншу родину.

Крім того, позивачем конкретно не зазначено, де саме буде ночувати дитина та не надано доказів, що за його місцем проживання є умови для її ночівлі.

Так, на а.с. 30 т.2 знаходиться акт обстеження умов проживання від 23.08.2018 року, з якого вбачається, що житло за адресою : АДРЕСА_1 , розміщено на 1 поверсі, складається з 6-ти кімнат, вітальня, загальною площею понад 100 кв.м. Умови проживання: в будинку зроблено косметичний ремонт, всі вікна металопластикові, опалення через газовий котел, є газова колонка для гарячої води. У будинку ванна, санвузол. Родина має необхідні меблі, речі побутового вжитку, має технічні засоби - телевізор - 3 шт., холодильник, пральна машина. Всі комнати об лаштовані меблями. Місць для перебування дитини вночі не менше трьох. (а.с.30 т.2).

Однак, які саме кімнати є у будинку, чі обладнані ці кімнати для ночівлі дитини, цей акт не містить.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач зазначав, що усі кімнати прохідні, одна кімната ізольована - це спальня батьків, інша маленька кімната - це кімната дочки його дружини від першого шлюбу. Отже, де саме буде знаходиться дитина у разі ночівлі, не встановлено.

Крім того, в судовому засіданні позивач пояснив, що переважно під часу його зустрічей з сином, вони перебувають за межами його будинку, у місцях загального користування. В будинку він з сином не знаходився.

Отже, виходячи з віку дитини, її відносин з батьком, колегія суддів вважає, що спілкування ОСОБА_1 з сином з ночівлею не за місце проживання дитини, суперечитиме інтересам дитини.

Що стосується спілкування ОСОБА_1 з сином в день народження малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то позивач разом з бабою та дідом, не позбавлені можливості привітати дитину та спілкуватися з нею в цей день за місцем її проживання.

Також що стосується спілкування ОСОБА_1 з сином в період хвороби дитини, то позивач, не позбавлений можливості спілкуватися з нею в цей період за місцем знаходження дитини.

Колегія суддів вважає, що такий порядок спілкування батька з дитиною буде відповідати інтересам дитини, надасть можливість їх зустрічам також і в інші святкові дні.

Що ж стосується позовних вимог ОСОБА_1 щодо надання йому можливості проведення спільного відпочинку з дитиною кожний парний рік у період шкільних осінніх канікул - першу половину канікул, починаючи з 09-00 години першого дня половини канікул і до 20-00 години останнього дня першої половини канікул; кожний непарний рік у період шкільних осінніх канікул - другу половину канікул, починаючи з 09-00 години першого дня другої половини канікул і до 20-00 години останнього дня другої половини канікул; кожний парний рік у період шкільних зимових канікул - другу половину канікул, починаючи з 09-00 години першого дня другої половини канікул і до 20-00 години останнього дня другої половини канікул; кожний непарний рік у період шкільних зимових канікул - першу половину канікул, починаючи з 09-00 години першого дня першої половини канікул і до 20-00 години останнього дня першої половини канікул; кожний парний рік у період шкільних весняних канікул - першу половину канікул, починаючи з 09-00 години першого дня першої половини канікул і до 20-00 години останнього дня першої половини канікул; кожний непарний рік у період шкільних весняних канікул - другу половину канікул, починаючи з 09-00 години першого дня другої половини канікул і до 20-00 години останнього дня другої половини канікул; кожний парний рік у період шкільних літніх канікул - з 09-00 годин 01 червня по 20-00 годин 15 червня, з 09-00 годин 04 липня по 20-00 годину 19 липня, з 9-00 годин 01 серпня по 20-00 годину 15 серпня; кожний непарний рік у період шкільних літніх канікул - з 09-00 години 15 червня по 20-00 години 30 червня, з 09-00 години 16 липня по 20-00 годину 31 липня, з 09-00 години 15 серпня по 20-00 годину 30 серпня, то колегія суддів, враховуючи висновок Департаменту служб у справах дітей вважає, що канікули, як і ночівля у батька, є передчасними. Дані позовні вимоги можуть бути заявлені після того, коли будуть налагоджені відносини ОСОБА_1 з сином, самої дитини з новою родиною батька, та встановлений тісний зв`язок, довіра та порозуміння між ними.

Крім того, при пред`явлені зазначених позовних вимог позивач не зазначив чи буде він знаходитися у відпустці, та про місце та умови спільного відпочинку.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що дані позовні вимоги є передчасними.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, апеляційна скарга ОСОБА_8 - задоволенню з ухваленням по справі нового судового рішення, про задоволення позовних вимог частково.

Питання щодо судових витрат колегія суддів не вирішує, оскільки апелянт в апеляційній скарзі просив судові витрати залишити за ним.

Крім того, в суді апеляційної інстанції представником відповідача подано клопотання про стягнення 3000 грн. на професійну правничу допомогу та 38 грн. 00 коп. на поштові відправлення, які понесені при розгляді справи в Харківському апеляційному суді.

В обґрунтування клопотання надано акт надання послуг за договором про надання правової допомоги від 18 квітня 2019 року, за яким ОСОБА_3 надано наступні послуг - складання відзиву на апеляційну скаргу - 2000 грн., та представництво в судовому засіданні - 1000 грн., а всього - 3000 грн.; та 38 грн. на поштові відправлення у зв`язку з направленням відзиву на апеляційну скаргу учасникам справи, що підтверджується, квитанцією від 02 травня 2019 року про сплату 3000 грн. на правову допомогу та двома поштовими квитанціями на суму 19 грн. в загальній сумі 38 грн..

Обсяг цих робіт виконано адвокатом, який брав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно правил пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

В суді апеляційної інстанції представник позивача заперечувала щодо задоволення клопотання відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, зазначаючи, що відповідачем не надано документів, що підтверджують порядок обчислення гонорару, оскільки існують ще судові спори, які тривали або тривають між позивачем і відповідачем і в цих справах інтереси ОСОБА_3 представляє адвокат Бондаренко О.В., яка вже надавала до судів квитанції про оплату послуг, тому є припущення, що у даній справі видана аналогічна квитанція у зв`язку з цим просила відмовити у задоволенні клопотання про стягнення судових витрат.

Посилання апелянта на відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу - безпідставне.

Враховуючи, що апелянт в апеляційній скарзі просив судові витрати залишити за ним, дані витрати на правничу допомогу та поштові відправлення підлягають стягненню з позивача ОСОБА_1 на корить відповідача ОСОБА_3 .

Згідно ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, одними з визначальних обставин при визначені гонорару є складність справи та витрачений адвокатом час.

За таких обставин підстав для відмови у задоволенні клопотання про стягнення судових витрат не вбачається.

Витрати на правничу допомогу та поштові відправлення підлягають стягненню з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 ..

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради (Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради) про зміну порядку участі у вихованні дитини та зобов`язання не чинити перешкод - задовольнити частково.

Змінити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2017 року, та визначити наступний графік спілкування ОСОБА_1 з дитиною без присутності матері:

-Щовівторка з 16-30 години до 19-30 години

-Щочетверга з 16-30 години до 19-30 години.

-Перша, третя субота кожного місяця, починаючи з 17-00 години до 20- 00 години.

-Друга, четверта неділя кожного місяця, починаючи з 16-30 години до 19-30 години.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 3000 (три тисячі ) грн. на правничу допомогу та 38 (тридцять вісім) грн. на поштові витрати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 11 червня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко