Постанова

Іменем України

12 червня 2019 року

м. Київ

справа № 405/3974/14-ц

провадження № 61-32295св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя - доповідач), Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 червня 2017 року у складі колегії суддів: Авраменко Т. М., Суровицької Л. В., Чельник О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору купівлі - продажу недійсним, удаваним у частині покупця.

Позов мотивовано тим, що 19 грудня 2003 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які діяли від себе особисто та як законні опікуни від імені неповнолітнього сина ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 укладено договір купівлі - продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Продаж квартири вчинено за 6 500,00 грн, право власності зареєстровано за ОСОБА_2 , однак фактично покупцем була позивач.

На час придбання квартири вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано у 2013 році.

З вересня 2002 року вона з неповнолітнім сином ОСОБА_6 , 1993 року народження, проживає у спірній квартирі на підставі договору оренди з метою подальшого її придбання, про що свідчить проведення протягом усього часу поточного та капітального ремонтів з істотними переобладнаннями і поліпшенням придбаного житла та його використання, оплата житлово-комунальних послуг. У спірній квартирі відповідач жодного дня не проживала, не володіла нею та не користувалась.

Відповідач на момент посвідчення договору купівлі - продажу проживала за іншою адресою, мала у власності декілька квартир та не потребувала житла.

Усі домовленості щодо укладення договору купівлі - продажу квартири і розрахунок за договором проводились позивачем. Проте не вистачало незначної суми для розрахунку, тому продавець ОСОБА_3 залишився зареєстрованим у спірній квартирі, а ОСОБА_2 , вважаючи придбану квартиру не своєю, питання реєстрації не вирішувала.

Після розірвання шлюбу з колишнім чоловіком позивач мала намір узаконити своє право на квартиру, але через погіршення відносин із матір`ю вирішення цього питання відкладалося. Наприкінці 2013 року їй стало відомо про бажання ОСОБА_2 зареєструватись у належній їй і її сину квартирі, тому звернулась до суду з позовом.

Просила визнати частково недійсним договір купівлі - продажу, удаваним у частині покупця та визнати ОСОБА_1 покупцем.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 жовтня 2014 року позов задоволено.

Визнано частково недійсним договір купівлі - продажу від 19 грудня 2003 року, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які діяли від імені себе особисто та як законні опікуни від імені неповнолітнього сина ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Стоєвою Г. Ф., за р.№ 3052 у частині покупця та визнано ОСОБА_1 покупцем за цим договором. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що воля позивача була спрямована на встановлення між сторонами інших цивільних правовідносин, ніж ті, що визначені волевиявленням, договір купівлі - продажу квартири є недійсним з підстав його удаваності у частині покупця. Обов`язки покупця за договором купівлі-продажу квартири від 19 грудня 2003 року фактично виконувалися позивачем, яка домовлялася про істотні умови договору, ціну, вартість квартири вона сплатила за власні кошти, тому позивача необхідно визнана покупцем за цим договором.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 жовтня 2014 року скасовано. Ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи у справі нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позовні вимоги про визнання правочину частково недійсним (удаваним) у частині виникнення прав та обов`язків покупця у особи, яка зазначена покупцем, не підлягають задоволенню, оскільки відсутні належні та допустимі докази, що спірна квартира придбана за кошти позивача, нотаріально посвідченим договором підтверджується факт сплати коштів за квартиру відповідачем ОСОБА_2 , письмових доказів про перерахування позивачем відповідачу коштів за спірну квартиру не надано, а спростування відомостей, викладених у письмовому договорі, показаннями свідків не допускається.

Надані позивачем докази в обґрунтування позовних вимог не спростовують правомірність договору купівлі-продажу квартири, укладений між ОСОБА_2 та третіми особами, які діяли від себе особисто та як опікуни неповнолітнього сина, та не підтверджують тих обставин, що зазначений вище договір укладено як удаваний у частині покупця.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою в якій просила рішення Апеляційного суду Кіровоградської області скасувати, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 жовтня 2014 року залишити в силі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

14 липня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1

04 вересня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2 подано заперечення на касаційну скаргу.

15 вересня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_3 подано пояснення до касаційної скарги.

У травні 2018 року справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2019 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у складі п`яти суддів.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційним судом порушено норми процесуального права, а саме постановлено ухвалу про відкриття апеляційного провадження на підставі апеляційної скарги відповідача, поданої з пропуском строку на апеляційне оскарження. Висновок апеляційного суду про те, що ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів укладення оспорюваного договору купівлі - продажу з метою приховання іншої угоди, є поза межами позовних вимог та доводів апеляційної скарги, оскільки позивач заявляла вимоги про визнання правочину частково недійсним у частині лише покупця.

Судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми ЦК Української РСР щодо удаваних угод.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

Заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі адвоката Осіпової Ю. Ю. мотивовані тим, що доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про безпідставне поновлення судом апеляційної інстанції ОСОБА_2 пропущеного строку для подання апеляційної скарги, є необґрунтованими, оскільки про рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 жовтня 2014 року ОСОБА_2 стало відомо випадково лише у березні 2017 року. Відповідач не брала участі у розгляді справи про визнання договору купівлі - продажу частково недійсним, не знала про розгляд такої справи в Ленінському районному суді м. Кіровограда, тому була позбавлена права вчасно звернуться до суду із апеляційною скаргою. Вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду апеляційної інстанції.

Доводи інших осіб

У поясненнях до касаційної скарги ОСОБА_3 зазначив, що квартира АДРЕСА_1 була фактично продана ОСОБА_1 , яка сплатила вартість квартири за договором купівлі-продажу. Він ніколи не спілкувався щодо купівлі - продажу квартири із ОСОБА_2 як покупцем квартири. Вважає рішення суду першої інстанції справедливим.

Просив касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 червня 2017 року скасувати, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_2

19 грудня 2003 року нотаріально посвідчено договір купівлі - продажу, за умовами якого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які діяли від себе особисто та як законні опікуни від імені неповнолітнього сина ОСОБА_5 , продали, а ОСОБА_2 купила однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 500,00 грн, які отримані продавцями від покупця під час оформлення договору.

Право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 та записано в реєстрову книгу №7990/27.

Судом першої інстанції встановлено, що обов`язки покупця за договором купівлі - продажу від 19 грудня 2003 року виконувалися позивачем, яка домовлялася про істотні умови договору, ціну, вартість квартири сплатила позивач за власні кошти, вона проживає у квартирі після її придбання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рахунки щодо надання комунальних послуг, проект на газопостачання, технічні умови на підключення водопроводу оформлено на ОСОБА_2 .

Позиція Верховного Суду

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною третьою статті 3 ЦПК України, визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно зі статтею 224 ЦК Української РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

У справі про визнання недійсним договору, удаваним у частині покупця спірні правовідносини виникли у позивача із сторонами договору купівлі - продажу квартири. Належними відповідачами мають бути сторони договору купівлі-продажу квартири. Проте позов пред`явлено лише до однієї сторони договору купівлі - продажу квартири - Лизогуб Л . О.

З огляду на викладене, Верховний Суд зазначає, що позов пред`явлено до не усіх належних відповідачів, а тому судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій є незаконними та необгрунтованими, підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Верховний Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у справі № 570/3439/16-ц, провадження № 14-512 цс 18, постанова від 12 грудня 2018 року зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги частково, скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нового рішення про відмову в позові.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 жовтня 2014 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 15 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору купівлі - продажу недійсним, удаваним у частині покупця відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

Г. І. Усик