ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/542/18
м. Запоріжжя 24 червня 2019 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжяу складі: головуючого судді Зарютіна П.В., при секретарі Чернишовій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулась до суду зі своїм вищезгаданим позовом, за яким просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, позивач ОСОБА_1 21 червня 2019 року подала суду клопотання про забезпечення позову, а саме просить заборонити Департаменту реєстраційних послуг та підрозділам державної міграційної служби України вчиняти дії щодо реєстрації фізичних осіб у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останній стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 має намір зареєструвати у спірному будинку своїх новонароджених дітей.
У порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
За вимогами ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 4 Постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд при розгляді заяви повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонам дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що клопотання про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі задоволення її позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позивачем не доведено адекватності засобу забезпечення позову, оскільки із заявлених вимог щодо забезпечення позову, а саме заборони Департаменту реєстраційних послуг та підрозділам державної міграційної служби України вчиняти дії щодо реєстрації фізичних осіб у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , суд не вбачає реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про визнання саме відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Керуючись ст. 149, 150, 353 ЦПК України,
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її клопотання про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до суду апеляційної інстанції через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Суддя П.В. Зарютін