ПОСТАНОВА

Іменем України

14 червня 2019 року м. Кропивницький

справа № 385/1743/18

провадження № 22-ц/4809/967/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Мурашка С. І.,

за участю секретаря судового засідання Діманової Н. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - державний реєстратор Кіровоградської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Мешков Олександр Олегович,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда (суддя Іванова Л. А.) від 28 лютого 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державного реєстратора Кіровоградської обласної філії комунального підприємства «Центрдержавної реєстрації» Мешкова Олександра Олеговича, зазначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , АТ «Укрсоцбанк». В позовній заві вона просила суд визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, індексний номер 41123891 від 16 травня 2018 року, та скасувати запис у Державному реєстрі прав на нерухоме майно № 26171857 про право власності .

Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що квартира квартири АДРЕСА_1 була їй продана у 1998 році згідно договору купівлі-продажу, який був укладений на підставі підроблених іншою особою документів. Винна особа була встановлена і засуджена, але вона власником цієї квартири не стала, хоча й проживає в ній по теперішній час. Численні судові провадження не привели до захисту її прав. В черговий раз вона звернулася до суду з вимогою про визнання за нею права власності на квартиру за набувальною давністю, але дізналася, що державний реєстратор Мешков О. О., як вона вважає з порушенням вимог закону, здійснив реєстрацію права власності за новим власником - АТ «Укрсиббанк», який, набито, набув це право на підставі договору іпотеки, укладеного з ОСОБА_2 .

Одночасно позивачка подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше), а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Свою заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що предметом спору між нею та відповідачем є рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі якого зареєстровано право власності на квартиру за АТ «Укрсоцбанк». Вважає наявною реальну загрозу відчуження банком вказаної квартири третім особам, в зв`язку з чим, вважає за доцільне вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії.

Короткий зміст рішення суду

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 лютого 2019 року заяву позивача про забезпечення позову залишено без задоволення.

Суд дійшов висновків, що позивач звернулася до суду за захистом свого матеріально-правового інтересу. Водночас суд встановив, що правових підстав вважати позивача власником спірної квартири не існує, що підтверджується численними судовими рішеннями. У зв`язку з цим суд вважав, що відсутній матеріально-правовий інтерес позивачки щодо спірної квартири, що унеможливлює задоволення її зави про забезпечення позову.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

Зазначає, що не погоджується з висновками суду, щодо не доведеності її законних матеріально-правових інтересів щодо спірної квартири, право власності на яку нею втрачено. Вказує, що суд не врахував, що забезпечення позову має захистити її права, адже в подальшому вона має намір подати позов до суду про визнання права власності на спірну квартиру за набувальною давністю. На заваді цього стоїть висока імовірність відчуження АТ «Укрисоцбанк» квартири третім особам. Крім того, за фактом набуття АТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру здійснюється досудове слідство. Суд неповно з`ясував обставини справи, порушив норми процесуального права.

Узагальнені доводи і заперечень інших учасників справи

Відзиви на апеляційну скаргу від відповідача та третіх осіб не надійшли.

Позиції учасників справи, висловлені у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Коробєйніков А. В. підтримали апеляційну скаргу.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися.

АТ «Укрсоцбанк» надіслав суду клопотання про розгляд справи без присутності його представника, при цьому висловив свої заперечення щодо апеляційної скарги, які він вважає безпідставними у зв`язку з відсутністю у позивача будь-яких прав щодо предмета спору.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Ухвала суду першої інстанції фактично ґрунтується на двох взаємовиключних висновках: що позивачка звернулася до суду за захистом своїх матеріально-правових інтересів і що такі інтереси у неї відсутні.

Проте з такими висновками погодитися не можна так, як суд фактично вдався до встановлення обставин цієї справи та оцінки питання наявності або відсутності права позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

Суд відмовив в задоволенні заяви про забезпечення позову оскільки дійшов висновку, що у позивача відсутні будь-які права або охоронювані законом інтереси щодо спірної квартири.

Такого висновку суд дійшов у підготовчому судовому засіданні без розгляду справи по суті, що є передчасним та свідчить про порушення норм процесуального права та необґрунтованість висновків суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Наявність достатніх підстав для забезпечення позову має довести позивач та підтвердити реальність ризиків невиконання чи утруднення виконання рішення суду належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

У цій справі позивачка по суті оспорює правомірність переходу права власності від попереднього титульного власника - ОСОБА_2 до АТ «Укрсоцбанк», однак позов нею пред`явлено не до сторін оспорюваних правовідносин, а до державного реєстратора. До того ж позивачкою заявлено вимоги, які є похідними від спору про право на майно, але вимог про захист (поновлення) свого права чи інтересу вона не пред`явила.

Зі змісту Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що органи та суб`єкти, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, не являються носіями цих прав, а лише виконують визначенні законодавством функції з їх реєстрації. При цьому вони не наділені правом ініціативи у здійсненні реєстрації прав на нерухоме майно чи їх обтяжень.

Отже відповідач у цій справі позбавлений можливості з власної волі вчиняти будь-які дії щодо спірної квартири, а отже він не може своїми рішеннями або діями перешкоджати виконанню можливого рішення суду або зробити його виконання неможливим.

Фактично позивачка просить обмежити права АТ «Укрсоцбанк» (нового титульного власника) на розпорядження квартирою, право якого оспорює позивач. Однак, як вже зазначив апеляційний суд, до цієї особи позивачка ніяких вимог не пред`являла.

Позивач не навела вагомих аргументів, які б переконали суд, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання можливого рішення про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора а також скасування відповідного цьому рішенню запису про державну реєстрацію права власності на квартиру.

Будь-яких доказів на підтвердження реальності ризиків незабезпечення позову, в межах пред`явленого позову, позивачка не надала.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Оскільки суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які потягли невідповідність висновків суду обставинам справи, відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 лютого 2019 року скасувати і постановити нове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до державного реєстратора Кіровоградської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Мешкова Олександра Олеговича про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про право власності відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 14 червня 2019 року.

Головуючий О.Л. Карпенко

Судді А.М. Головань

С.І. Мурашко