Справа № 458/1160/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м.Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді: Кріль Л.М.

з участю секретаря: Козловської С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Турка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей посилаючись на те, що 15.01.2005 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Ластівківською сільською радою Турківського району Львівської області за №01.

Від шлюбу позивач та відповідач мають чотирьох спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На даний час діти проживають разом із позивачем та перебувають на повному його утриманні.

З 23.01.2018 року відповідач залишила дітей та позивач самостійно виховує та утримує їх. Матеріальним становищем та благополуччям дітей відповідач не цікавиться, ухиляється від свого обов`язку утримувати дітей. Забезпечення всіх їхніх потреб позивач змушений брати на себе.

Доходи у позивача відсутні, оскільки весь час проводить з дітьми, йому важко самостійно утримувати їх, враховуючи відсутність будь-якої підтримки з боку матері.

Добровільно вирішити питання щодо спільного утримання дітей позивачу з відповідачем не вдається, остання не йде на контакт, тому позивач змушений звернутися з відповідною заявою до суду.

Відповідач є здоровою, працездатною особою, має можливість працювати та брати участь в утриманні дітей. Інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб у неї на утриманні немає. Стягнень за виконавчими документами з неї не проводиться.

Позивач просить стягувати з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 19.04.2019 року постановлено цивільну справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.01.2005 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Ластівківською сільською радою Турківського району Львівської області за №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають чотирьох спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 від 23.12.2005 року, серії НОМЕР_3 від 02.06.2008 року, серії НОМЕР_4 від 17.02.2010 року, серії НОМЕР_5 від 06.06.2014 року відповідно.

З 23.01.2018 року відповідач залишила дітей та позивач самостійно виховує та утримує їх, що підтверджується довідкою про склад сім`ї №736 від 19.09.2018 року, виданою виконавчим комітетом Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області та актом обстеження від 19.09.2018 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Будучи матір`ю дітей, відповідач своїх дітей належним чином не утримує, хоча зобов`язана це робити. При цьому суд виходить з того, що відповідач доказів про те, що вона належним чином займається утримання своїх малолітніх дітей суду не надала.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач не бере належної участі в утриманні дітей.

Оскільки відповідач, будучи матір`ю дітей, на даний час своїх дітей належним чином не утримує, хоча зобов`язана це робити, то з неї на користь позивача необхідно стягувати аліменти для їх утримання.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, наявні правові підстави для визначення розміру аліментів з відповідача ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Враховуючи вищевикладене та те, що сторони повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що слід стягувати із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України , під час ухвалення рішення суд вирішує розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Згідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючи ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 274-279, 430 Цивільного процесуального кодексу України та ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його підписання.

Головуючий: