Справа № 517/294/19
Провадження № 2/517/165/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

при секретареві Грабовій І.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Захарівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області в якому просить визнати за спадкоємцем ОСОБА_1 , право у порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) площею 5,71 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області, право на яку належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавцю ОСОБА_2 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 22 липня 1996 року за № 905, на підставі розпорядження № 271/96 від 22.07.1996 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 . Після смерті батька позивача ОСОБА_2 , відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 5,71 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області.

02 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Захарівської районної державної нотаріальної контори з наміром оформити спадщину. Однак державний нотаріус Романова І ОСОБА_3 . постановою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

За таких обставин, позивач позбавлена можливості оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права на земельну ділянку та вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Позивач у судове засідання не з`явилася, але попередньо надала до суду клопотання, в якому вказала, що вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без її участі. Зазначивши, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує, у разі неявки відповідача.

Представник відповідача Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог, в якій вказав, що повністю визнає позовні вимоги і не заперечує проти їх задоволення, просить суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 12 липня 2005 року, виданим Павлівською сільською радою Фрунзівського району Одеської області, актовий запис № 8 (а.с. 7).

Факт родинних стосунків підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 12 травня 1969 року, виданим Фрунзівським райбюро ДРАЦ Одеської області, в якому ОСОБА_2 записаний батьком позивача ОСОБА_1 (а.с. 8).

Після смерті батька позивача відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 5,71 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала йому на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 , як члену колективного с/г підприємству «Прогрес» с. Павлівка Фрунзівського району Одеської області, виданого на підставі розпорядження голови Фрунзівської районної державної адміністрації за № 271/96 від 22.07.1996 року та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 905 від 22.07.1996 року, по Павлівській сільській раді Фрунзівського району Одеської області (а.с. 9-10).

02 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із відповідною заявою до Захарівської районної державної нотаріальної контори з метою оформлення права на спадщину. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02 травня 2019 року державний нотаріус Романова Ірина Сергіївна відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», місцезнаходження якого с. Павлівка Фрунзівського району Одеської області, розміром 5,71 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), оскільки серед поданих документів відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданий на підставі розпорядження голови Фрунзівської районної державної адміністрації за № 271/96 від 22.07.1996 року та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 905 від 22.07.1996 року, по Павлівській сільській раді Фрунзівського району Одеської області на ім`я ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 21).

Про втрату сертифікату позивачем було подано оголошення до Захарівської районної газети «НовинаР» від 06 квітня 2019 року, про те, що вважати недійсним втрачений сертифікат серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_2 ( а.с. 11).

Заповіту за життя ОСОБА_2 не склав, а єдиним спадкоємцем першої черги за законом після його смерті, являється позивач ОСОБА_1 .

Довідкою виконавчого комітету Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області № 462 від 28 березня 2019 року встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно був зареєстрований та постійно проживав до дня своєї смерті в АДРЕСА_1 .

Разом з ним на день його смерті також проживала та до цього часу проживає та зареєстрована його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 18).

Тобто, спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , фактично прийняла позивач ОСОБА_1 , оскільки проживала та була зареєстрована на день смерті батька за однією адресою.

З витребуваної судом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 56342345 від 29.05.2019 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 56502558 від 12.06.2019 року вбачається, що відсутня будь-яка інформація стосовно спадщини ОСОБА_2 (а.с. 31-32, 39-40).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до положень ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 20 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання прав на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пунктом 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає є всі підстави для визнання за позивачем права на спадкове майно.

Таким чином, враховуючи, що позивач не може реалізувати своє право на спадкування майна спадкодавця та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, як спадкоємець за законом, тому у відповідності до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право позивача шляхом винесення рішення про визнання за позивачем права на спадщину за законом.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1218, 1225 ЦК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 20 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за спадкоємцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер обліку платника податків НОМЕР_4 , мешканкою АДРЕСА_1 , право у порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) площею 5,71 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області, право на яку належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавцю ОСОБА_2 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 22 липня 1996 року за № 905, на підставі розпорядження № 271/96 від 22.07.1996 року.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: