Справа № 495/1219/19
№ провадження 2/495/1336/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

19 червня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Бучка І.В.,

Справа № 495/1219/19,

за участю учасників справи:

від позивача особисто позивач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород - Дністровському Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про визнання права власності на частку земельної ділянки за законом,

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про визнання права власності на частку земельної ділянки за законом, просить суд: визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно на 1/3 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві спільної сумісної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 померлому 18 липня 2018 року ОСОБА_3 .

Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат спадкодавець ОСОБА_3 .

Після смерті брата відкрилася спадщина у вигляді:

- частини земельної ділянки, загальною площею 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому на праві спільної сумісної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 .

Позивач зазначає, що вищевказана земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності трьом співвласникам, а саме: позивачу гр. ОСОБА_1 , його сестрі гр. ОСОБА_2 та померлому братові гр. ОСОБА_3

У державному акті про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 частки співвласників не вказані та не визначені.

Оскільки він є єдиним спадкоємцем всього майна ОСОБА_3 , то на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом він отримав у спадщину належну його братові ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташована на вищевказаній земельній ділянці.

Проте, постановою № 119/02-14 від 21.01.2019 року державний нотаріус Білгород-Дністровської міської нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки, що належала ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що вона не виділена /не визначена частка спадкодавця у спільному майні/.

На підставі вищевказаних обставин він і звернувся до суду за захистом своїх прав.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав наведених у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 13.03.2019 року від представника Білгород-Дністровської міської ради надійшов письмовий відзив, у якому відповідач вказав на недоведеність обставин, викладених у позові, просив прийняти законне, обґрунтоване рішення, з урахуванням усіх істотних обставин справи, письмових доказів та надати спірним правовідносинам належну правову оцінку.

Третя особа надала заяву про розгляд справи за її відсутність, з позовними вимогами згодна.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити , виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 . /л.с. 11/.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді:

- частини земельної ділянки,загальною площею 0,0597 га у межах згідно з планом, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт належності на праві спільної сумісної власності частини вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_3 підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради від 15.06.2006 року № 23-V на ім`я ОСОБА_4 , у якому у списку співвласників зокрема зазначено: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Також відомості про право власності на вищевказану земельну ділянку стосовно співвласників ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними братами та сестрами, що підтверджується відповідним копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та НОМЕР_7 , а також копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 . /л.с. 9-10, 12/

Таким чином, позивач ОСОБА_1 має право на спадкування до майна після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до листа №33 від 10.01.2019 року з КП «Білгород-Дністровське БТІ», станом на 31.12.2012 року власниками житлового будинку АДРЕСА_1 були в рівних частках ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /дошлюбне прізвище Бевза/ на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.03.2000 року, яке було зареєстроване Білгород-Дністровський міжміським бюро технічної інвентаризації 24.03.2000 року за реєстровим № 4717 в книзі № 36. /л.с. 22/

21.01.2019 року державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Садановим О.В. видано на ім`я ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 усіма надвірними спорудами АДРЕСА_1 на земельній ділянці. /л.с. 23-24/

Позивач своє право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 усіма надвірними АДРЕСА_1 , що перейшла до нього у порядку спадкування за законом, згідно свідоцтва про право на спадщину серії та номер 95, виданого 21.01.2019 року, зареєстрував у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

У відповідності до довідки № 132/02-14, складеної 22.01.2019 року завідувачем Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 Андрійович 12.09.2018 року подав до Першої Одеської нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після померлого брата ОСОБА_3 та є єдиним спадкоємцем за законом всього майна спадкодавця, хоч з чого б воно не складалось і де б не перебувало. /л.с. 20/

Проте, у зв`язку зі тим, що у нотаріальній конторі відсутня можливість оформити спадщину на частку у земельній ділянці, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0597 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належала ОСОБА_3 , оскільки неможливо встановити розмір спадкового майна, 21.01.2019 року державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовлено ОСОБА_1 в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки у праві спільної сумісної власності після брата ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . /л.с. 14/

Оскільки відповідач у своєму відзиві від 13.03.2018 року посилався на недоведеності обставин, які б свідчили про відсутність заповіту ОСОБА_3 та відповідно відсутність спадкоємців за заповітом на земельну ділянку, яка є предметом спору даної справи, тому задля повного та об`єктивного розгляду справи, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи № 26/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , з якої можливо достовірно встановити, що позивач ОСОБА_1 своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини № 1346, на підставі чого і була заведена спадкова справа № 26/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

У відповідності до довідки № 394, виданої КП «ЖЕО №1», ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 393 про склад сім`ї та реєстрацію, виданої КП «ЖЕО №1», ОСОБА_3 проживав разом із своїм братом ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

З усієї спадкової справи № 26/2019 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не вбачається наявності заповітів, а також судом не виявлено інших спадкоємців за законом чи заповітом.

У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, відповідно до статті 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Частиною 2 ст.373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Пленум Верховного Суду України у пункті 21 Постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Статтею 1225 ЦК України, передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5).

Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем ІІ черги за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який фактично прийняв спадщину після смерті свого брата, оскільки з матеріалів спадкової справи достовірно встановлений факт того, що на момент відкриття спадщини він проживав разом із спадкодавцем, окрім того позивач своєчасно звернувся до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовився від її прийняття, прийнявши до уваги також те, що частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, а позивач у визначеному законом порядку успадкував належну його братові 1/3 частину житлового будинку, розташованого на спірній земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , враховуючи і той факт, інших спадкоємців судом не виявлено, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про визнання права власності на частку земельної ділянки за законом та необхідність їх задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1225, 1226, 1262, 1264, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- ОСОБА_2 , про визнання права власності на частку земельної ділянки за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно на 1/3 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0597 га в межах згідно з планом, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві спільної сумісної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 липня 2018 року ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_9 , ІПН: НОМЕР_10 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Білгород - Дністровська міська рада Одеської області, що знаходиться за адресою: 67700, Одеська область, м. Білгород - Дністровський, вул. Михайлівська, 56, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_11 , ІПН: НОМЕР_12 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: