ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3259/19 Справа № 202/3689/18 Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, стягувач ПАТ КБ «ПриватБанк», про визнання протиправними дій та скасування постанов,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою на дії державних виконавців Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

В обгрунтування скарги заявник зазначив, що на виконанні в Новомосковському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 40185633 з виконання виконавчого листа № 2-4788/2010, виданого 14 грудня 2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 2 804 585, 28 грн. Стягнення з ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 200 грн. Стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1 950 грн.

Постановою Державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Шутенка А.А. від 10 жовтня 2013 року відкрито виконавче провадження № 40185633 з виконання виконавчого листа №2-4788/2010, виданого 14 грудня 2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська.

17 жовтня 2013 року державним виконавцем Гордєєвим А.В. була винесена постанова ВП № 40185633 за виконавчим листом № 2-4788/2010, виданим 14 грудня 2010 року, про стягнення з нього виконавчого збору в розмірі 28 263,52 грн.

28 березня 2018 року державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Демчук Христиною Андріївною винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 56075511 за постановою № б/н, виданою 17 жовтня 2013 року Новомосковським МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 28 263,52 грн.

28 березня 2018 року державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Демчук Христиною Андріївною винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 56075541, за постановою № б/н виданою 28 березня 2018 року Новомосковським МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, про стягнення з нього витрат у розмірі 120 грн.

04 квітня 2018 року державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Демчук Христиною Андріївною, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 56075541 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Вважає, що дії державних виконавців є протиправними та такими, що порушують його права, свободи та інтереси, а тому дані постанови підлягають скасуванню.

Зазначає, що ані постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №40185633 від 10 жовтня 2013 року, ані постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 40185633 від 17 жовтня 2013 року не були направлені на його адресу, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

З урахуванням зазначеного він був позбавлений можливості як скористатися своїм правом щодо добровільного погашення заборгованості, так і позбавлений можливості оскаржити постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору.

Крім того в матеріалах справи міститься постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, доходи боржника від 08 грудня 2015 року, постанова про розшук майна боржника від 11 квітня 2017 року, постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсії, стипендію, доходи боржника від 18 квітня 2017 року, постанова про арешт майна від 19 квітня 2017 року, але жодна з цих постанов не була направлена, ані на адресу його проживання, ані за місцем його роботи, жодні відрахування не здійснювались, хоча у період з 01 січня 2013 року по 03 квітня 2017 року він працював у фізичної особи приватного підприємця ОСОБА_4 , що підтверджується копією трудової книжки.

Ще до винесення постанов, рішення суду було виконано і добровільно була погашена заборгованість у повному обсязі, так відповідно до довідки ПАТ КБ «Приватбанк» № M1NL9SFB44H6PAIH від 09.09.2017 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 29 вересня 2017 року заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» не має.

Просив визнати незаконними дії державних виконавців щодо винесення постанов: ВП №40185633 від 17 жовтня 2013 року про стягнення з нього виконавчого збору в розмірі 28 2693,52 грн; ВП №56075511 від 28 березня 2018 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього виконавчого збору в розмірі 28 263,52 грн; ВП 56075541 про стягнення з ОСОБА_1 витрат в розмірі 120 грн; ВП №56075541 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та скасувати їх.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконними дії державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Гордєєва А.В. щодо винесення постанови ВП № 40185633 від 17.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору за виконавчим листом № 2-4788/2010, виданого 14 грудня 2010 року у розмірі 28 263,52 грн та скасовано постанову.

Визнано незаконними дії державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Демчук Х.А. щодо винесення постанови ВП №56075511 від 28.03.2018 року про відкриття виконавчого провадження (за постановою №б/н виданою 17.10.2013 року Новомосковським МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 28 263,52 грн) та скасовано постанову.

Визнано незаконними дії державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Демчук Х.А. щодо винесення постанови ВП №56075541 від 28 березня 2018 року про стягнення витрат у розмірі 120 грн (за постановою №б/н, виданою 17.10.2013 року Новомосковським МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про стягнення з ОСОБА_1 витрат у розмірі 120 грн) та скасовано постанову.

Визнано незаконними дії державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Демчук Х.А. щодо винесення постанови ВП №56075541 від 28.03.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (за постановою №б/н виданою 17.10.2013 року Новомосковським МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про стягнення з ОСОБА_1 витрат у розмірі 28 263,52 грн) та скасовано постанову.

Не погодившись з такою ухвалою, Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вищезазначена скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскількич.2 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Учасники справиправом на подачу відзиву, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалися.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2010 року по цивільній справі №2-4788/2010 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, було стягнуто солідарно заборгованість у розмірі 2 804 585,28 грн на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Рішення набрало законної сили 24 грудня 2010 року. На виконання рішення суду Індустріальним районним судом 18 січня 2011 року було видано виконавчий лист №2-4788/2010.

За заявою ПАТ КБ «Приватбанк» 10 жовтня 2013 року Постановою державного виконавця Новомосковського у міськрайонну відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Шутенко Анатолієм Анатолійовичем відкрито виконавче провадження №40185633 з виконання виконавчого листа № 2-4788/2010, виданого 18.01.2011 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 2 804 585,28 грн. Стягнення з ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 200грн. Стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1 950 грн.

Постановою державного виконавця Гордєєва А.В. від 17 жовтня 2013 року ВП №40185633 стягнуто з ОСОБА_1 . виконавчий збір за виконавчим листом №2-4788/2010 від 14 грудня 2010 року в розмірі 28 263,52 грн.

Згідно з довідкою ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 29 вересня 2017 року не має заборгованості перед ПАТ КБ « ПриватБанк».

Постановою державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Демчук Христиною Андріївною від 28 березня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП №56075511 за постановою №б/н, виданою 17 жовтня 2013 року Новомосковським МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 28 263,52 грн.

Постановою державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Демчук Христиною Андріївною від 28 березня 2018 року відкрито виконавче провадження №56075541, за постановою №б/н, виданою 28 березня 2018 року Новомосковським МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про стягнення з ОСОБА_1 витрат у розмірі 120,00 грн.

Державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Демчук Христиною Андріївною 28 березня 2018 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №40185633 по виконанню виконавчого листа №2-4788/2010 у зв`язку з виконанням виконавчого документу.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у державного виконавця були відсутні законні підстави для винесення постанов, які підлягають скасуванню, тому суд вважав можливим визнати незаконними дії державних виконавців.

З таким висновком суду погодитися в повному обсязі не можливо, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 1 Закону № 1404-VІІІ (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону № 1404-VІІІ постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 2 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18).

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, оскільки скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 367, 374, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, стягувач ПАТ КБ «ПриватБанк», про визнання протиправними дій та скасування постанов - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова