ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5362/19 Справа № 209/2771/18 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 березня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про збільшення розміру аліментів на утримання непрацездатної дружини, встановлених рішенням суду, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення його від обов`язку сплати аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 листопада 2013 року по цивільній справі № 209/5304/13-ц, яке ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області було залишено без змін, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на її утримання, як дружини, яка є непрацездатною, в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн щомісячно.

На даний час її матеріальне становище та стан здоров`я погіршилися, загострилися хронічні захворювання, в зв`язку з чим вона перебувала також на стаціонарному лікуванні в КЗ "Дніпродзержинська МЛ ДОР № 7" у період з 29 червня 2016 року по 09 липня 2016 року. Постійно приймає ліки, на які витрачає значні кошти.

Крім того, ОСОБА_1 зареєстрований разом з нею за однією адресою, однак мешкає за іншою адресою. Відповідач не сплачує кошти на комунальні послуги на утримання житла, тому всі витрати з цього питання вимушена нести лише вона, що теж є для неї дуже значними витратами. Розмір її пенсії на даний час є дуже малим та складає 1 700 грн, що не дозволяє їй належним чином дбати про своє здоров`я та лікування, харчування та сплату комунальних платежів за житло.

Враховуючи викладене, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 листопада 2013 року на утримання її, як дружини в твердій грошовій сумі з 400 грн щомісячно до 1 000 грн щомісячно.

Не погоджуючись з позовом, 05 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся із зустрічною позовною заявою, посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2014 року шлюб між ними з ОСОБА_2 розірвано. З травня 2013 року вони разом не проживають, оскільки ОСОБА_2 перешкоджає йому користуватися квартирою шляхом заміни замків на вхідних дверях, не зважаючи на те, що він є співвласником даної квартири та зареєстрований за місцем проживання, у зв`язку із чим він вимушений проживати у друзів чи знайомих або винаймати житло на деякий час, і значну частину своєї пенсії йому доводиться витрачати на житло, проте він все одно приймає участь в оплаті за комунальні послуги.

Зазначає, що розмір пенсії у позивача змінився з 1 100 грн на 1 760 грн, тоді як він завжди підтримував позивачку матеріально, навіть тоді, коли його пенсія була 1 400 грн, і незважаючи на свої хронічні хвороби, був вимушений тяжко працювати. Протягом усього їхнього спільного життя, більше 40 років він особисто ніс витрати по утриманню їхньої квартири, включаючи сплату комунальних платежів та інших витрат по утриманню квартири, і продовжує сплачувати за можливістю. З 2001 року він має діагноз: ішемічна хвороба серця, кардіосклероз атеросклеротичний, дифузний вузловий зоб, еутеріоз, гіпертонічна хворобо II ступеню, II ст., V ст. ризику ССС; перебуває на обліку у терапевта, ендокринолога, уролога та кардіолога. Він пожиттєво має приймати купу призначених йому ліків та медичних препаратів, і кожні півроку проходити курс лікування для підтримання його стану, на що витрачається купа грошей. Останнім часом (протягом останнього року) його стан здоров`я різко погіршився, в зв`язку з загостренням його хронічних хвороб, тому йому довелося звільнити з роботи через часте лікування на стаціонарі. З діагнозом: гіпертонічна хвороба II ст. (кризовий стан, артеріальна гіпертензія з тиском 220/120) він потрапив на лікування до стаціонару в КЗ «ДМЛ №7» ДОР в терапевтичному відділенні. Таким чином, він, як і позивач є непрацездатною особою пенсійного віку, та потребує постійного профілактичного лікування, тому не має матеріальної можливості утримувати дружину, а тим паче збільшити розмір вже призначених аліментів.

Звертає увагу суду, на те, що вони мають спільну повнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає в АДРЕСА_1 та має у власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . В шлюбі придбано два автомобіля: Камаз та грузо-пасажирський мікроавтобус «Фольсфаген», для здійснення підприємницької діяльності родини. Донька офіційно працює продавцем в мережі магазинів « Наша ряба». Донька зі своєю сім`єю разом з двома дорослими дітьми ( ОСОБА_4 , 23 роки та ОСОБА_5 , якому ІНФОРМАЦІЯ_2 виповниться 18 років) відвідує Європу (Німеччину) та відпочиває в Буковелі, ОАЄ, Єгипті, Туреччині. Таким чином, родина доньки має досить високі статки та регулярні доходи, але позивач в своїй позовній заяві не зазначає, що в них є донька та не згадує її матеріальне становище, а відповідно не зазначає чи зверталася вона до неї за матеріальною допомогою.

У зв`язку із вищезазначеним, просить звільнити його від обов`язку сплати аліментів на утримання дружини ОСОБА_2 .

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 березня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про збільшення розміру аліментів на утримання непрацездатної дружини, встановлених рішенням суду, залишено без задоволення.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення його від обов`язку сплати аліментів на утримання дружини ОСОБА_2 - залишено без задоволення.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення суду, яким задовольнити його позовні вимоги та звільнити його від обов`язку сплати аліментів на утримання дружини ОСОБА_2

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінку його матеріальному становищу, як платника аліментів, оскільки він є неплатоспроможним надавати матеріальну допомогу, з 30 червня 2018 року не працює, так як керівництво відмовилося укладати з ним трудовий договір (подовжувати) його через часті хвороби (гіпертонічні кризи, перебування на стаціонарному лікуванні), і також суттєвим фактором цьому став поважний вік (71 рік).

Враховуючи, що даному факту та таким обставинам справи суд першої інстанції не надав оцінку, має підстави вважати, що справа розглянута поверхнево і з порушенням норм матеріального права, де зазначено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ч. З ст. 80 СК України), а також, ч 1 ст. 82 СК України встановлено, що право одного з подружжя на аліментні які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу.

Отже, на теперішній час вбачаються лише підстави для звільнення його від обов`язку сплати аліментів через зміну матеріального стану, а саме: його звільнення з роботи, і погіршення його стану здоров`я та підвищення пенсії позивача за первісним позовом (перестала потребувати матеріальної допомоги).

ОСОБА_2 правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалася.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 27 січня 1973 рокупо 13 жовтня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходились в зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2014 року, задоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини щомісячно у розмірі 400 грн (а.с.7).

Згідно консультаційного висновку офтальмолога від 27 жовтня 2016 року ОСОБА_2 встановлено діагноз: відкрито кутова ІІ-а глаукома, гіперметропія слабкого ступеня обох очей. Початкова катаракта обох очей.(а.с.13).

Згідно епікріза №7564/1140 вбачається, що ОСОБА_2 - інвалід ІІ групи з 29 червня 2016 року по 09 липня 2016 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КЗ "Дніпродзержинська МЛ ДОР № 7" з діагнозом: В12 фолієводефіцитна анемія тяжкого ступеню, вторинний гемоліз, ПДОА колінних суглобів ПФС Пст. ГХ П, 1ст. Гіпертензивне серце ГЛШ) НБПНПГ, ризики 3, СН 1, ФК 1 по №УНА. ХНН1, ХЗН П. Хронічний пієлонефрит, ремісія. Хронічний гастродуоденіт, загострення, НР.(а.с.15).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.35).

Позивач ОСОБА_2 неодноразово зверталась до прокуратури Дніпровського району м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявами про те, що 27 грудня 2012 року між нею та ОСОБА_1 стався скандал, в ході якого ОСОБА_1 штовхнув ОСОБА_2 , вона впала на паркет та пошкодила ногу. Згідно знімків у ОСОБА_2 був надзвичайний перелом правого стегна зі зміщенням (а.с.95-97).

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 23 лютого 2016 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000370 від 24 лютого 2014 року за заявою ОСОБА_2 про те, що 27 грудня 2012 року о 18.00 годин за місцем мешкання побив колишній чоловік ОСОБА_1 , чим завдав тілесні ушкодження, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину кримінального правопорушення (а.с.92).

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 вказує на те, що її матеріальний стан погіршився у зв`язку із чим вона потребує додаткової допомоги, в той час як фінансовий стан відповідача значно покращився.

Як вбачається з довідки (ОР 32) вих.№ 9654/43 від 02 липня 2018 року ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком в розмірі 1 757,70 грн (а.с.10).

Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вих.№ 1096/2/02.7-07 від 10 жовтня 2018 року, розмір пенсії відповідача ОСОБА_1 становить 3 838,40 гривень (а.с.39).

Відповідно до виписки № 12643 із медичної карти стаціонарного хворого Терапевтичного відділення КЗ "КМЛ № 7" КЗОЗ ЦПМСД та довідки, ОСОБА_1 має діагноз: ішемічна хвороба серця, кардіосклероз атеросклеротичний, дифузний вузловий зоб, еутеріоз, гіпертонічна хвороби II ступеню, II ст., V ст. ризику ССС; перебуває на облікк у терапевта, ендокринолога, уролога та кардіолога (а.с.34, 64-65).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову,суд першої інстанції керувався вимогами ст.ст.75, 76, 77, 82, 83 СК України та обгрунтовано виходив з того, що позивач за зустрічним позов не довів наявність підстав для припинення права відповідача на утримання, оскільки факт відсутності потреби у аліментах не доведено належними доказами, а твердження того, що одержувач аліментів має дохід, який забезпечує їй встановлений законом прожитковий мінімум не може бути підставою для задоволення даного позову. Разом з тим, платник аліментів не довів свою неспроможність надавати матеріальну допомогу, так як його пенсія значно перевищує пенсію ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано відсутність можливості скаржника утримувати дружину, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони були предметом розгляду справи у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, зводяться до переоцінки доказів по справі через призьму власних інтересів. Крім того, доказів про неможливість ОСОБА_1 сплати аліментів у визначеному судом розмірі, матеріали справи не містять.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на наявність підстав для його звільнення від обов`язку сплати аліментів через зміну матеріального стану, а саме: звільнення його з роботи, і погіршення його стану здоров`я та підвищення пенсії позивача за первісним позовом не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наступним чином.

Ст.82 СК України визначені підстави припинення права на утримання одного з подружжя: 1) поновлення працездатності одного з подружжя; 2) реєстрації тим з подружжя, хто має право на утримання, повторного шлюбу.

Тобто, закон виділяє лише дві підстави, за якими право подружжя на утримання припиняється.Законодавець виходить із того, що поновлення працездатності дає особі можливість самостійно себе забезпечувати, влаштувавшись на роботу.

Що стосується реєстрації повторного шлюбу, то у цьому випадку новий з подружжя зобов`язаний утримувати того, хто такого утримання потребує в силу закону і змісту прав та обов`язків подружжя щодо утримання (ст. 75 СК України). При цьому такий обов`язок щодо колишнього з подружжя припиняється.

У ч. 3 ст. 79 СК України закріплене правило, згідно з яким не вимагається додаткового звернення до суду кожного разу при продовженні строку інвалідності. У разі подання до органу державної виконавчої служби відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на зазначений в ньому строк.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи загального захворювання безстроково з 20 січня 2014 року й потребує постійного нагляду та лікування, є непрацездатною, а тому має право на утримання, яке виникло у зв`язку з її інвалідністю та триває протягом строку інвалідності і припиняється лише у разі відпадання умов, необхідних для існування такого права, зокрема, від дня поновлення працездатності одного з подружжя або внаслідок укладення іншого шлюбу, відсутні підстави для звільнення скаржника від обов`язку по утриманню колишньої дружини.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування висновків суду першої інстанції, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування рішення в оскаржуваній частині, відповідно до ст. 376 ЦПК України, скаржником не надано, тому рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені відповідачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 березня 2019 року в оскаржуваній частинізалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова