Справа № 585/1847/19
Номер провадження 2-о/585/165/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2019 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.

з участю секретаря судового засідання - Ковган О. В.,

Справа № 585/1847/19, провадження № 2-о/585/165/19
заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України у Сумській області в особі Роменського міського відділу ДМС України у Сумській області,

розглянув в порядку окремого провадження заяву про встановлення факту постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території України,

Представник заінтересованої особи - Роменського міського відділу Державної міграційної служби України в Сумській області Балюра Л.Ю., яка діє на підставі довіреності № 25 від 03 січня 2019 року.

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій учасників справи:
20 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою і просить встановити факт його постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року включно.

В обґрунтування заяви посилається на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Москва і являвся громадянином колишнього СРСР. У 1972 році він переїхав в Україну в м. Харків на навчання у військове училище, яке закінчив у 1973 році. Після закінчення навчання його було направлено у військову частину № НОМЕР_1 в м. Умань Черкаської області, де він проходив службу до 1982 року. У 1985 році він був переведений в іншу військову частину НОМЕР_2 для подальшого проходження служби в м. Ромни, а у 1992 році був звільнений в запас. Під час проходження військової служби йому, як військовослужбовцю, було надане службове житло, а саме: квартира АДРЕСА_1 , де він проживав та був зареєстрований в період з 14.09.1987 року по 09.03.1994 року. У 1994 році він знявся з реєстрації, проте залишився проживати за цією ж адресою. На даний час він має бажання набути громадянства України, проте при зверненні до відділу ДМС України йому було роз`яснено про неможливість отримати паспорт громадянина України у зв`язку з відсутністю документів, а саме: посвідки про постійне проживання в Україні та національного паспорта громадянина РФ. Тому звернувся до суду з даною заявою.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заяву, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Роменського міського відділу Державної міграційної служби України в Сумській області Балюра Л.Ю. не заперечувала проти задоволення заяви.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
20 травня 2019 року постановлено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено розгляд справи. Копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду надіслано учасникам справи (а.с.16).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Згідно довідки ПП «Житло-сервіс» № 1 від 16.05.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно був зареєстрований в АДРЕСА_2 з 14.09.1987 року по 09.03.1994 року (а.с.5).

Відповідно до Виписки з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 243 від 15 грудня 1992 року гвардії майора ОСОБА_1 начальника зв`язку і радіотехнічного забезпечення звільнено в запас по ст. 59 п «в» скорочення штату (а.с.6).

В обліковій картці офіцеру запасу ОСОБА_1 зазначено, що його місце проживання: АДРЕСА_2 . Проходив військову службу з 31.08.1970 року по 15.12.1992 року (а.с.7).

Вказана обставина також стверджується військовим квитком ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до тимчасової посвідки на проживання серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 прибув в Україну і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . У посвідці мається запис від 13.05.2005 року про зміну вулиці на Гостиннодвірська (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації виконкому міської Ради народних депутатів від 13 січня 1994 року, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_1 1/2 частина. ОСОБА_1 - 1/2 частина (а.с.12).

Згідно довідки Управління адміністративних послуг Роменської міської ради № 01-35/3522 від 17.05.2019 року до складу сім`ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , входять: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11).

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що він проживає по сусідству із заявником. Коли він у 1989 році заселився в будинок, ОСОБА_5 там вже проживав. Вони також разом проходили військову службу в с. Гаї, він з 1981 року, а заявник прийшов трохи пізніше. Приймали присягу на вірність Україні. Пішов на пенсію в 1991 - 1992 році. ОСОБА_1 проживав в Україні постійно, нікуди не виїздив більше ніж на 90 днів. В 1994 році змінив громадянство на РФ.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що заявник проживає в їхньому будинку з 1986-1987 р.н., проходив військову службу до пенсії.

З проаналізованих обставин, судом встановлено, що їм відповідають правовідносини щодо встановлення факту постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

При розгляді даної заяви судом застосовані норми права:
Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що респондується з відповідною позицією Верховного Суду України, викладеною у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).

У ч. 7 ст. 294 ЦПК України оговорено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Мотиви суду
З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що відсутність документів, що підтверджують факт постійного проживання заявника на території України до 24 серпня 1991 року, заважає ОСОБА_1 отримати паспорт громадянина України, що являється підставою для задоволення даної заяви.

Крім того, на підставі пояснень свідків та досліджених документів, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 був громадянином СРСР та дійсно постійно, безвиїзно проживав на території України до 24 серпня 1991 року включно.

Встановлення даного факту створює заявнику умови для отримання паспорту громадянина України.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст. ст. 5, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України.

Суд вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , уродженець міста Москва, постійно, безвиїзно проживав на території України до 24 серпня 1991 року включно.

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Роменський міськрайонний суд.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України у Сумській області (місцезнаходження: 40000, Україна, Сумська область, м. Суми, Герасима Кондратьєва, 27, ) в особі Роменського міського відділу Державної міграційної служби України в Сумській області (місцезнаходження: 42000, Україна, Сумська область, м. Ромни, вул. Коржівська, 107.

Повне рішення складено 19 червня 2019 року.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова