ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 610/3826/18

Провадження № 22-ц/818/2473/19

12 червня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Котелевець А.В., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного апеляційного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргуАкціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк»

на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 19 лютого 2019 року (суддя Носов Г.С.)

по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

встановив:

У грудні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця в сумі 23735,02 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідно до укладеного договору б/н від 18.03.2011 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 17000 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Також відповідно до укладеного договору б/н від 07.04.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 8600 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 . Позивачем 16.05.2014 року була направлена претензія кредитора до Балаклійської державної нотаріальної контори. 26.06.2014 року із нотаріальної контори отримано відповідь, згідно з якою спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не звертались, спадкова справа була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». Станом на дату смерті боржника заборгованість становить 23735,02 гривень.

В судове засідання представник позивача та відповідач не з`явилися.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 19 лютого 2019 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати за постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що жодних доказів того, що відповідач не мешкала разом з позичальником за адресою своєї реєстрації до дня його смерті матеріали справи не містять.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначила, що позовні вимоги банку є необґрунтованими, оскільки шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано 03.10.2012 року.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з відсутності для цього підстав.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що відповідно до договору б/н від 07.04.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 8600 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Крім того, відповідно до укладеного договору б/н від 18.03.2011 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 17000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 07.04.2008 року, станом на дату смерті ОСОБА_2 заборгованість становить 7581,10 гривень.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 18.03.2011 року, станом на дату смерті ОСОБА_2 заборгованість становить 16153,92 гривень.

16.05.2014 року банком на адресу Балаклійської державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора.

Із відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори від 17.01.2019 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа №336/2014 року на підставі претензії кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» від 16.05.2014 року. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались.

25.04.2018 року ОСОБА_1 позивачем було направлено лист-претензію, в якому зазначено, що заборгованість ОСОБА_2 становить 23788,87 гривень.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Згідно із ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 03.10.2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після ОСОБА_2 , чи взагалі, вона є спадкоємцем ОСОБА_2 з урахуванням того, що шлюб між ними розірвано, позивачем не надано.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а лише зводяться до незгоди з ухваленим рішенням суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням встановленого, апеляційний суд прийшов до висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 19 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С.Сащенко

Судді А.В. Котелевець

А.І.Овсяннікова