Справа № 212/3789/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2019 року м. Кривий Ріг
07 травня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли матеріали позовної заяви представника АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 18 лютого 2016 року у розмірі 19 436,54 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач ОСОБА_1 18 лютого 2016 року отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок на підставі письмової заяви. У позовній заяві зазначено, що підписуючи заяву на отримання кредиту відповідач підтвердив той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ «Приватбанк» , які були надані для ознайомлення в письмовій формі. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг »та «Тарифами Банку» , які викладені за офіційному веб сайті банку складає між сторонами Договір про надання банківських послуг про що свідчить підпис у заяві.
ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі шляхом надання відповідачу кредиту у розмірі, встановленому Договором. Відповідач, у свою чергу не своєчасно не повернув позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, яка станом на 31 березня 2019 року становить 19 436,54 грн., яка складається із розрахунку :
- 1556,11 грн. заборгованість за тілом кредиту,
- 5182,44 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту
- 9846,25 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання
- 1450,00 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.
а також штрафи відповідно до п 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг :
- 500,00 грн. штраф (фіксована частина)
- 907,74 грн. - штраф (процентна складова)
Ухвалою від 20 травня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача АТ «Приватбанк» до суду не з`явився, до початку розгляду справи надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, яке було отримано особисто під розпис, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив.
Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247ч.2ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до підписаної Анкети-заяви б/н від 11 січня 2013 року, між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок до моменту закриття останнього рахунку / депозиту Клієнта відповідно п. 1.1.7.43 Договору.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.
Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Відповідно до п. п. 3.2., 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач надав згоду на те, що кредитний ліміт, встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшиш або збільшити) кредитний ліміт.
При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
АТ КБ «Приватбанк» належним чином виконав всі покладенні на нього обов`язки, згідно умов Договору, що не спростовано відповідачем та доказів цьому не надано.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із ненаданням позивачу грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 31 березня 2019 року за розрахунком представника позивача становить 19 436,54 грн., яка складається із :
- 1556,11 грн. заборгованість за тілом кредиту,
- 5182,44 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту
- 9846,25 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання
- 1450,00 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.
а також штрафи відповідно до п 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг :
- 500,00 грн. штраф (фіксована частина)
- 907,74 грн. - штраф (процентна складова)
Детально вивчивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк», виходячи з наступного.
Пунктом 2.1.1.7.6 Договору передбачені, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі згідно тарифів договору.
Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
У частині 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг.
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.
Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише пеню та відмовити в задоволенні вимоги про стягнення штрафу.
На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягненню з відповідача на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 18 034 грн. 80 коп. , яка складається з:
- 1556,11 грн. заборгованість за тілом кредиту,
- 5182,44 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту
- 9846,25 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання
- 1450,00 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений ним при звернені з позовом до суду в сумі 1921 грн. оскільки ці витрати позивача належним чином підтверджені матеріалами справи.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 лютого 2016 року в сумі 18 034 гривні (вісімнадцять тисяч тридцять чотири гривні), 80 копійок яка складається з: 1556,11 грн. заборгованість за тілом кредиту,- 5182,44 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, - 9846,25 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, - 1450,00 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 1921 гривні 00 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Суддя: Р. В. Дехта