Дата документу 15.07.2019
Справа № 501/2523/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Моноліт-Сервіс», ТОВ БФ «Моноліт», Чорноморської міської ради Одеської області про усунення перешкод в користуванні власністю та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 з позовом в якому (з урахуванням змін та уточнень в остаточній редакції) просить суд:

- усунути перешкоди в користуванні котельною, що за Законом є спільною сумісною власністю власників квартир багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідачів: ТОВ БФ «Моноліт» та ДП «Моноліт Сервіс» демонтувати встановлені ними в котельні додаткові котли, газове обладнання, пристрої автоматики, контрольно-вимірювальну апаратуру, насоси та вхідну арматуру, що призначені для забезпечення теплом та гарячою водою новозбудованого будинку АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати Чорноморську міську раду Одеської області, не здійснювати дії, направлені на погодження та затвердження ТОВ БФ «Моноліт» та ДП «Моноліт Сервіс» технічної чи будь-якої іншої документації з приводу реконструкції котельні, чи визнання права користування котельною за адресою АДРЕСА_1 (т.2 а.с.16-18).

Свої вимоги позивач мотивує тим, що багатоквартирний будинок по АДРЕСА_1 було збудовано ТОВ БФ «Моноліт» на кошти інвесторів - громадян України. 19.06.2009 будинок було здано в експлуатацію і він був заселений мешканцями - інвесторами, власниками його квартир, в тому числі і позивачем в квартиру №93 . Посилаючись на вимоги Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», позивач стверджує, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Лише власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Але, всупереч цьому, ТОВ «БФ «Моноліт», не маючи права власності, права користування та розпорядження збудованим ним на кошти інвесторів будинком, ще до заселення будинку власниками квартир, передав його без будь-яких правових підстав створеному ним же дочірньому підприємству «Моноліт Сервіс» на позабалансовий облік.

Ні позивач, як власник квартири №93, ні інші власники квартир у АДРЕСА_1 своєї згоди на передачу будинку на позабалансовий чи балансовий облік в цілому ДП «Моноліт Сервіс» не надавали, будь-які договори з цього приводу не укладали. Своєї згоди з цього приводу інші власники квартир теж не надавали та договір не підписували.

За вказаних обставин, вважаючи дії ТОВ «БФ «Моноліт» з приводу передачі будинку АДРЕСА_1 ) своєму дочірньому підприємству «Моноліт Сервіс», - протиправними та такими, що порушують право спільної сумісної власності власників квартир багатоквартирного будинку, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

При цьому, позивач вказує на те, що котельня, відповідно до ЦК України є приналежністю головної речі - житлового будинку АДРЕСА_1 , пов`язана з ним спільним призначенням для обслуговування останнього. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. В даному випадку приналежність (котельна) незаконно передана забудовником ДП «Моноліт Сервіс».

В судовому засіданні позивач підтримав викладені в позовній заяві обставини та просив задовольнити заявлені вимоги.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення (т.3 а.с.16,17,18).

Представник ДП «Моноліт-Сервіс» надала письмові пояснення в яких просила розгляд справи провести без її участі, у задоволенні позову просить відмовити, вважаючи, що позивачем не доведено факт порушення його прав відповідачем (т.3 а.с.19-21).

Представник ТОВ БФ «Моноліт» надав заперечення проти позову в яких зазначив, що позивачу у власність була передана тільки квартира АДРЕСА_1 . Приміщення котельні до складу будинку не входить, позивачу не передавалася її частка і позивач помилково вважає себе співвласником котельні. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (т.2 а.с.219-220).

Представник Чорноморської міської ради Одеської області надав відзив на позов (т.2 а.с.43-44) в якому розгляд справи просив провести без його участі, при цьому зазначив, що вимога позивача про зобов`язання міську раду не вчиняти певні дії є неналежним способом захисту права, яке позивач вважає порушеним, і Чорноморська міська рада разом з її виконавчими органами жодних перешкод у користуванні спільним неподільним майном співвласникам багатоквартирних будинків по АДРЕСА_1 та 1-Д не чинили та не чинять.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2017 року (т.2 а.с.97) до участі у справі були залучені треті особи без самостійних вимог: ОСББ «Райдужний-2», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 та ОСОБА_58 .

Від усіх третіх осіб надійшли заяви в яких вони просять розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, вважають, що своїми діями відповідачі у справі порушують право спільної сумісної власності, визначене ч.2 ст.382 ЦК України, власників квартир багатоквартирних будинків АДРЕСА_1 , на котельню, проводячи у ній реконструкцію та використовуючи її у комерційних цілях без згоди власників (т.2 а.с.102-161).

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 27 жовтня 2010 року, яке було видане на підставі рішення виконкому Іллічівської міської ради від 29.07.2010 за №572 (т.1 а.с.16,34), ОСОБА_1 на праві приватної власності належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1 .

19.06.2009 на підставі акту готовності об`єкту до експлуатації, було видано свідоцтво №15000402 про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта п`яти секційного, десятиповерхового житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею квартир 14422,7 кв.м., площа вбудованих приміщень 1668 кв.м., площа прибудованих приміщень 99,3 кв.м. Замовник об`єкта будівництва ТОВ БФ «Моноліт» (т.1 а.с.38зв., 36-38).

15.10.2010 на підставі акту готовності об`єкту до експлуатації, було видано сертифікат відповідності №15001172, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта трьохсекційного, десятиповерхового житлового будинку АДРЕСА_7 , загальною площею 10683,9 кв.м. Забудовник об`єкту будівництва ТОВ «Будівельна Фірма «Моноліт» (т.1 а.с.39-41).

Після здачі збудованих будинків по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_7 в експлуатацію, товариством з обмеженою відповідальністю «БФ «Моноліт», будинки було передано на підставі акту приймання-передачі (т.2 а.с.172) на облік дочірньому підприємству «Моноліт Сервіс», як обслуговуючому підприємству.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було створено та зареєстровано у відповідності до вимог чинного законодавства України «Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Райдужний-2» (т.1 а.с.42).

Відповідно до ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Котельня, що розташована у 9-му мікрорайоні м. Чорноморська призначена для забезпечення надання послуг з централізованого опалення мешканцям багатоквартирних будинків АДРЕСА_1 , а також будинків, що розташовані в мікрорайоні, але будівництво яких ще триває.

Як зазначено у статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Наймачі, орендарі та інші користувачі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку можуть приймати участь в управлінні багатоквартирним будинком виключно за дорученням власників таких квартир та приміщень.

Статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Згідно вищенаведених норм права вбачається, що саме співвласники вищевказаних багатоквартирних будинків, приймають рішення, щодо розпорядження спільним майном, шляхом скликання зборів.

Враховуючи, той факт, що позивачем не надано ніяких доказів, щодо прийнятих рішень співвласниками будинків, які вже підключені до котельні і які планується підключити у майбутньому, то суд вважає, що позивачем не доведено які саме його права порушені.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Захист цивільних справ це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

За таких підстав, у даному випадку вимоги позивача не відповідають способам захисту прав, передбачених ст.16 ЦК України.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 4 ЦПК України).

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч.2 ст.16 ЦК України.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. А також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або держави та суспільні інтереси (ст. ст. 56, 57 ЦПК України).

У абзаці 2 п.11 постанови №14 Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року Верховний Суд України роз`яснив, що, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті З ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Таким чином, суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі №6-84цс14.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт порушення його прав відповідачами, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають як недоведені, передчасні та необґрунтовані.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ДП «Моноліт-Сервіс», ТОВ БФ «Моноліт», Чорноморської міської ради Одеської області про усунення перешкод в користуванні власністю та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 15 липня 2019 року.

Суддя