Справа № 464/4849/17 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/811/374/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Копняк С.М., Приколоти Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргоюЛьвівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 грудня 2018 року в складі судді Бойко О.М. в справі за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про внесення виправлень до судового наказу,-

встановила:

28 листопада 2018 року заявник ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернувся до суду із заявою про внесення виправлень до судового наказу, просив виправити описку в наказній частині судового наказу, виданого Сихівським районним судом м. Львова від 21.07.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості, зазначивши прізвище боржників «ОСОБА_1» замість «ОСОБА_2» та вказавши паспортні дані останніх.

Оскаржуваною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07 грудня 2018 року у задоволенні заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про внесення виправлень до судового наказу, виданого Сихівським районним судом м. Львова від 21.07.2017 року - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив заявник ЛМКП «Львівтеплоенерго», вважає ухвалу необґрунтованою та постановленою без повного дослідження матеріалів справи.

Зокрема, в апеляційній скарзі зазначає, що персональні дані боржників, зазначені в судовому наказі не відповідають фактичним та вказані не в повному обсязі, тому підприємство не має змоги стягнути заборгованість по судовому наказу від 07.12.2018 року справа № 464/4849/17.

Доказами достовірності інформації щодо осіб боржників є довідка, видана ВЖГ «Карпатбудсервіс» від 14.03.2018 року № 57 та судовий наказ, виданий 29.05.2018 року у справі № 464/2610/18.

Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 грудня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про виправлення описки в судовому наказі. Повернути ЛМКП «Львівтеплоенерго» судовий збір за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленимицією главою.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення (п. 19 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення враховуючи таке.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

За частиною 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Судовий наказ може бути видано, крім іншого, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

Згідно із ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ є виконавчим документом.

З матеріалів справи вбачається, що 18.07.2017 року заявник ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення солідарно із боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.09.2014 року по 30.04.2017 року в розмірі 12094,91 грн., 883,71 грн. - інфляційних нарахувань, 202,36, грн. - 3% річних, разом 13180,98 грн. заборгованості.

Таким чином, боржниками зазначено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

21.07.2017 року Сихівський районний суд м. Львова видав судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживають за адресою: АДРЕСА_1 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 13180,98 грн. загальної заборгованості, з яких заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.09.2014 року по 30.04.2017 року в розмірі 12094,91 грн., 883,71 грн. - інфляційних нарахувань, 202,36 грн. - 3% річних, 800 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

28 листопада 2018 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до суду із заявою про внесення виправлень до судового наказу, оскільки в такому неправильно зазначені прізвища боржників та не вказано їх паспортних даних.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що жодних даних щодо невірного зазначення прізвища боржників на момент оформлення та видачі судового наказу у суду не було, при цьому те, що дійсне прізвище боржників «ОСОБА_1», не містить і подана заявником заява про виправлення описки.

Оскільки при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу заявник не надав достовірні паспортні дані боржників, встановити їх ідентифікаційні коди не виявилось можливим, тому такі у судовому наказі не зазначалися.

Поряд з цим, суд подавав запити про встановлення РНОКПП боржників за наданими заявником прізвищами, в тому числі, паспортними даними, однак, інформація щодо вказаних осіб з такими даними у Державному реєстрі фізичних осіб платників відсутня.

Також, суд звернув увагу на те, що заявник просить вказати паспортні дані, зокрема, ОСОБА_1 - паспорт серії НОМЕР_1 , при цьому боржником є ОСОБА_1 та такі паспортні дані у заяві про видачу судового наказу та додатках до такої заявником не зазначались, а подаючи заяву про виправлення описки заявник покликався на ст. 269 ЦПК України, тоді як вирішення питання щодо виправлення помилок, допущених у судовому наказі, у разі їх наявності, передбачено ст. 432 ЦПК України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 173 ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформлені або видачі.

Наведена норма закону не містить роз`яснень або ж переліку видів помилок, допущених при оформлені або видачі виконавчого документу, які суд вправі виправити. Отже, при вирішенні цього питання слід виходити із загальних вимог до оформлення виконавчого документу та конкретних обставин справи.

Виходячи з аналізу цивільно-процесуального законодавства, внесення виправлень до виконавчих листів може бути пов`язане з такими правовими ситуаціями, коли допущені помилки виключають можливість його належного виконання, вона спотворює зміст виконавого документу, його мету тощо.

Колегія суддів погоджується з тим, що заявник, звертаючись в суд із заявою про виправлення описки та вказавши правильне, на його думку, прізвище боржників « ОСОБА_3 », не надав належних та допустимих доказів про наявність боргу саме у таких осіб, як і в принципі правильність та дійсність їхнього прізвища.

Частиною 3 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд розглядає таку заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Оскільки цивільний процес має диспозитивний характер, як суд першої інстанції так і апеляційний суд не має права за своєю ініціативою вирішувати процесуальні питання без подання відповідного клопотання (з усіма необхідними реквізитами та вимогами) учасником справи, яке б враховувало відповідні обставини справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що у заяві про видачу судового наказу від 18.07.2017 року боржниками зазначені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджувалось довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки, виданої відділом житлового господарства «Карпатбудсервіс» від 25.04.2017 року, відтак жодних даних щодо неправильного зазначення прізвища боржників на момент оформлення та видачі судового наказу у суду не було.

При цьому, суд подавав запити щодо встановлення РНОКПП боржників за наданими заявником даними, оскільки в довідці з місця проживання про склад сім`ї і прописки навпроти двох боржників містилися одні і ті ж серія та номер паспорту, однак, інформація щодо вказаних осіб з такими даними у Державному реєстрі фізичних осіб платників була відсутня.

Зважаючи на те, що при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу заявник не надав достовірні паспортні дані боржників, встановити їх ідентифікаційні коди не виявилось можливим, відтак такі у судовому наказі не зазначалися.

В контексті диспозитивності та незважаючи на те, що в цій частині ухвала суду не оскаржується, колегія суддів констатує порушення порядку розгляду питання внесення виправлень, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів направлення заявнику та скаржнику повідомлення про розгляд питання про внесення виправлень в судовий наказ, однак таке на правильність висновків суду не впливає, оскаржувана ухвала суду першої інстанції належним чином мотивована, в ній чітко зазначено закон та обставини на підставі яких суд дійшов відповідних висновків.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що звертаючись із заявою від 28.11.2018 року, заявник помилково покликався на ст. 269 ЦПК України, оскільки вирішення питання виправлення помилок, допущених у судовому наказі, у разі їх наявності, передбачено ст. 432 ЦПК України, а не ст. 269 ЦПК України та погоджується в цій частині з районним судом.

Загальні вимоги до ухвали, що викладається окремим документом, містять у статті 260 ЦПК України, яким оскаржувана ухвала суду відповідає, оскільки стосовно усіх вимог заявника містить відповідні висновки.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» - залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню відповідно до ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Повний текст постанови складений 10 червня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Копняк

Т.І. Приколота