Справа № 6-116/11 Головуючий у 1 інстанції: Гоцко В.І.
Провадження № 22-ц/811/2063/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 08 липня 2011 року, -

ВСТАНОВИВ:

державний виконавець відділу державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон та вилучення паспорта громадянина України у боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 у зв`язку з наявною заборгованістю перед ВАТ «Фольксбанк» в розмірі 6139,89 доларів США та 900 гривень.

Оскаржуваною ухвалою суду подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон з вилученням паспорта громадянина України боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 до повного погашення ним заборгованості. .

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Вказує, що йому не було відомо про наявність виконавчого напису від 03.07.2009 року про стягнення з нього на користь ВАТ «Фольксбанк» заборгованості в розмірі 6139,89 доларів США та 900 гривень, оскільки жодних вимог стосовно погашення заборгованості ні від банку, ні від державного виконавця до нього не надходило. Зазначає, що між ним та ПАТ «Фольксбанк» було укладено лише один кредитний договір № KF 43293 від 15.06.2007 року, однак він регулярно здійснював необхідні платежі та не ухилявся від його виконання. Апелянт покликається на те, що на підставі договору №23/02-12 від 23.02.2012 року ПАТ «Фольксбанк» було відступлено право вимоги на користь ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал»», однак у ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал»» відсутні будь-які претензії по договору № KF 43293 від 15.06.2007 року, що підтверджується відповідною довідкою. Також апелянт зазначає, що сам по собі факт наявності заборгованості не може бути підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України, однак оскаржувана ухвала не містить достатньої аргументації щодо необхідності застосування до нього вказаного обмеження у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон з вилученням паспорта громадянина. Враховуючи наведене просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника.

Ухвалою судді Апеляційного суду Львівської області від 07 серпня 2018 року матеріали, долучені до апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 08 липня 2011 року повернуто до Яворівського районного суду Львівської області для їх долучення до відновленого судового провадження у цивільній справі за поданням державного виконавця державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 .

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 27 грудня 2018 року частково відновлено втрачене провадження у справі №6-116/11 за поданням державного виконавця державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст.1Перехідних положень якого, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтересиюридичних осіб,державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому Протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

За змістом ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України 2004 року, в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань. Громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 ч. 1 цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Враховуючи вищезазначене, необхідною умовою для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є встановлення факту ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду, а сам по собі факт наявності заборгованості не може бути підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний довести належними та допустимими доказами вжиття державним виконавцем заходів для виконання виконавчого документі, а також ухилення боржника ОСОБА_1 від його виконання.

Як вбачається з частково відновлених матеріалів судового провадження, 15.06.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Фольксбанк» було укладено кредитний договір № KF 43293 на суму 57240.31 грн.

23.02.2012 року між ПАТ «Фольксбанк» (кредитор) та ТЗОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал»» (новий кредитор) було укладено договір про відступлення прав вимоги №23/02-12.

Згідно з п.1.1 вказаного договору на умовах, встановлених цим договором, кредитор передає новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, укладеними між кредитором та боржниками (портфель заборгованості).

Відповідно до п.1.2 договору внаслідок передачі портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває всіх прав (у тому числі прав грошових вимог) кредитора за цими кредитними договорами та набуває прав заставодержателя за договорами обтяження майна, що укладені в якості забезпечення цих кредитних договорів, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Як вбачається з акту приймання передачі від 29.03.2012 року ПАТ «Фольксбанк» та ТЗОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал»» уклали цей акт про те, що згідно з вимогами п.8.3 договору відступлення прав вимоги №23/02-12 від 23.02.2012 року кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників кредитора від 29.03.2012 року, складений за формою згідно із Додатком №2 до договору, в тому числі і по боржнику ОСОБА_1 за договором № KF 43293 від 15.06.2007 року.

Задовольняючи подання державного виконавця державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області та тимчасово обмежуючи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що на виконанні в відділі ДВС Яворівського РУЮ Львівської області знаходиться виконавчий напис від 03.07.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Фольксбанк» заборгованості в розмірі 6139,89доларів США та 900 гривень, однак станом на 01.07.2011 року заборгованість не погашена, що на думку суду є підставою для задоволення подання.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що оскаржувана ухвала суду взагалі не мотивована, суд лише обмежився посиланням на наявність у ОСОБА_1 заборгованості, яка ним не погашена, не зазначивши в оскаржуваній ухвалі за наявності яких доказів у справі суд дійшов висновку про ухилення боржника від виконання зобов`язань за виконавчим написом від 03.07.2009 року, не аналізуючи дій державного виконавця, які ним вживались для виконання виконавчого документу, суд обмежився лише поясненням державного виконавця.

Оскільки суд вправі тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконаних зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, а тому посилання державного виконавця, як на підставу для задоволення подання, на наявність у ОСОБА_1 невиконаного зобов`язання, що підтверджується виконавчим написом від 03.07.2009 року про стягнення з нього на користь ВАТ «Фольксбанк» заборгованості, за відсутності доказів ухилення від виконання зобов`язання за рішенням суду, не може бути підставою для задоволення подання.

Крім того, як вбачається з довідки №16/05/18-01, виданої ОСОБА_1 , ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» підтверджує відсутність претензій по договору № KF 43293 від 15.06.2007 року.

З наведених вище підстав оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні подання державного виконавця ВДВС Яворівського районного управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин,що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З врахуванням вищенаведеного, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову в задоволенні подання державного виконавця ВДВС Яворівського районного управління юстиції Львівської області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381- 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 08 липня 2011 року скасувати, та ухвалити постанову, якою в задоволенні подання державного виконавця ВДВС Яворівського районного управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 11.06.2019 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.