Справа № 752/7407/18
Провадження № 2-ві/752/46/19
У Х В А Л А

Іменем України

20.06.2019 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Шкірай М.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України про відвід судді Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Тетяни Миколаївни від розгляду цивільної справи № 752/7407/18 за позовом Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

Встановив:

У провадженні судді Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Тетяни Миколаївни перебуває вищевказана цивільна справа.

13.04.2018 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

12.06.2019 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 в інтересах Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України про відвід судді Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Тетяни Миколаївни.

Підставою для відводу заявник зазначив, що є факти призначення та проведення судових засідань у справах, де однією з сторін є Інститут права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України, в інший час ніж зазначено на офіційному сайті Голосіївського суду міста Києва. Таке рішення прийнято у справі №752/472/18, де суддя Шевченко Т.М. винесла заочне рішення по справі, але через деякий час стало відомо про призначення розгляду судової справи вже після винесення заочного рішення.

Заявник зазначає, що у ході розгляду справи суддя задовольняла заяви відповідача про перенесення розгляду справи, які не підтверджували поважності причин такого перенесення. 19 лютого 2019 року у вищезазначеній справі було проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду, без мотивувальної. Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, у виняткових випадках в залежності від складності справ складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більше як 10 днів. У згаданому рішенні зазначено, що повний текст рішення суду буде складено 01 березня 2019 року. Однак станом на 07 березня 2019 року повний текст рішення все ще не було складено. Позивачем подано заяву про отримання повного тексту судового рішення, повний текст судового рішення отримано представниками позивача 11 березня 2019 року.

Заявник зазначає, 17 березня 2019 року, за поданим клопотанням, отримали технічну копію судового засідання. Однак звукозапис судового засідання, що відбулось 19 лютого 2019 року, отриманий представниками Позивача абсолютно не придатний для прослуховування.

Суд, вивчивши заяву, а також матеріали цивільної справи, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви про відвід судді, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно частин 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Судом встановлено, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.06.2019 заяву про відвід визнано необґрунтованою та зупинено провадження в справі до її розгляду суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Частиною 4 ст.36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Обставини на які посилається заявник не підтверджуються, оскільки заявником не надано жодних доказів в обґрунтування заяви.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позивачем відвід не містить будь-яких належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність обставин та підстав для відводу судді, які передбачені зазначеними нормами ЦПК України.

З огляду на підстави заявленого відводу, суд вважає, що заява про відвід не ґрунтується на положеннях ст.ст. 36, 37 ЦПК України, які визначають підстави відводу.

Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Шевченко Т.М. при вирішенні даної цивільної справи, а тому суд доходить висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України про відвід судді Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Тетяни Миколаївни від розгляду цивільної справи № 752/7407/18 за позовом Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36-41, 353 ЦПК України, суд, -

Постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України про відвід судді Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Тетяни Миколаївни від розгляду цивільної справи № 752/7407/18 за позовом Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя