ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року

м.Суми

Справа №592/1099/19

Номер провадження 22-ц/816/3612/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостик С. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 лютого 2019 року, ухваленого під головуванням судді Фоменко І.М. у м. Суми

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - ТОВ «Сумське НВО»), який мотивував тим, що з 17 листопада 2017 року він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Сумське НВО». 27 грудня 2018 року був звільнений з роботи за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільненні не був проведений остаточний розрахунок. На день звільнення ТОВ «Сумське НВО» заборгувало заробітну плату у розмірі 12924 грн 21 коп. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 12924 грн 21 коп. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні, виходячи з середньоденної заробітної плати 191 грн 14 коп.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 лютого 2019 року на задоволення зазначеного позову постановлено стягнути з ТОВ «Сумське НВО» на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої заробітної плати, за вирахуванням податків, в тому числі суму нарахованої вихідної допомоги, в розмірі 12924 грн 21 коп.

Стягнуто з ТОВ «Сумське НВО» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 4359 грн 12 коп., без урахування податків, зборів, обов`язкових платежів.

Стягнуто з ТОВ «Сумське НВО» на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ «Сумське НВО», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити в частині стягнення з товариства на користь позивача заборгованості із заробітної плати, зменшивши суму стягнення у цій частині з 12924 грн 24 коп. до 8651 грн 10 коп. При цьому вказує, що 28.12.2018 року товариство перерахувало на банківський рахунок позивача 1000 грн заборгованості з заробітної плати, що підтверджується витягом з реєстру №197 від 28.12.2018 року, та 21.02.2019 року було перераховано ще 3273 грн 11 коп., що підтверджується витягом з реєстру №39 від 21.02.2019 року. Тобто, на час ухвалення судом рішення, відповідачем на рахунок позивача було перераховано 4273 грн 11 коп. з основної суми заборгованості з виплати заробітної плати.

Рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не оскаржується, і відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, суд першої інстанції виходив з того, що на день звільнення позивача заробітна плата йому не була виплачена, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 12924 грн 21 коп., що підлягає стягненню з відповідача.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з ТОВ «Сумське НВО» за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а. с. 9).

Як вбачається з наданих позивачем розрахункового листа за грудень 2018 року, заборгованість підприємства на кінець місяця складала 12924 грн 21 коп. (в тому числі 3502 грн 32 коп. вихідної допомоги) (а.с. 10). На обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем також було надано до суду Індивідуальні відомості Пенсійного фонду України про застраховану особу (а.с. 11).

Відповідно до статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно вимог статей 94, 97, 115 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.

Частиною 1 статті 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право позивача на своєчасне отримання заробітної плати за виконану ним роботу порушено з боку відповідача, оскільки останній на день його звільнення з роботи не виплатив у повному обсязі позивачу заробітну плату.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із визначеним розміром заборгованості із заробітної плати у сумі 12924 грн 21 коп., оскільки 28 грудня 2018 року відповідачем ТОВ «Сумське НВО» на рахунок ОСОБА_1 було перераховано 1000 грн заборгованості по заробітній платі, а 21 лютого 2019 року відповідач перерахував позивачу 3272 грн 11 коп. заборгованості по заробітній платі. Станом на день ухвалення судового рішення, заборгованість із заробітної плати перед ОСОБА_1 складала 8651 грн 10 коп. Дані обставини підтверджуються витягами з реєстру №197 від 28.12.2018 року, №39 від 21.02.2019 року та довідкою відповідача про заробітну плату колишнього працівника ТОВ «СМНВО» ОСОБА_1 (а.с. 47, 48, 50).

Таким чином, визначений позивачем розмір заборгованості по заробітній платі у сумі 12924 грн 21 коп. не може бути стягнутий у повному обсязі з відповідача на користь позивача, оскільки із вказаної суми необхідно відрахувати сплачені відповідачем 4272 грн 11 коп., які були отримані позивачем 28 грудня 2018 року та 22 лютого 2019 року, що підтверджується відповідними витягами та довідкою про заробітну плату позивача.

Отже, оскаржуваним рішенням ухвалено неправильну суму заборгованості з виплати заробітної плати, яка існувала на дату прийняття рішення, тому воно підлягає зміні в частині стягнення з ТОВ «Сумське НВО» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі з 12924 грн 21 коп до 8652 грн 10 коп.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розмір судових витрат.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі, за які позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову, підлягають частковому задоволенню, а саме: на 67 %, тому з відповідача ТОВ «Сумське НВО» на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у сумі 514 грн 82 коп.

Крім того, керуючись ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог позовної заяви, тому відповідачу підлягає компенсація понесених ним судових витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 380 грн 35 коп.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 3, 4; 381; 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 лютого 2019 року у даній справі в оскаржуваній частині щодо вирішених позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення заборгованості по заробітній платі та в частині розподілу судових витрат - змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 8652 грн 10 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у сумі 514 грн 82 коп.

Компенсувати Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» за рахунок держави 380 грн 35 коп. судового збору у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 липня 2019 року.

Суддя-доповідач - О. І. Собина

Судді: Т. А. Левченко

С. Г. Хвостик