справа № 489/2373/19 провадження №2/489/1471/19
РІШЕННЯ

Іменем України

25 червня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства Український радіотехнічний інститут (далі ДП «Український радіотехнічний інститут») про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди

встановив:

У травні 2019 позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з ДП «Український радіотехнічний інститут» додаткову компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням термінів її виплати у розмірі 22626,97 грн. та середній заробіток за затримку повного розрахунку із заробітної плати за 12 місяців (травень грудень 2018 року, січень квітень 2019 року) у розмірі 43075,08 грн., без урахування податків і загальнообов`язкових платежів, а також 3000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Як на підставу позовних вимог позивач вказав, що працював на ДП «Український радіотехнічний інститут» та займав посаду помічника директора. Наказом від 04.06.2014 його звільнено із займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням штату працівників. Однак, у день звільнення з ним не було проведено остаточного розрахунку по заробітній платі, і незважаючи на наявність судових рішень про стягнення заборгованості, яка станом на 23.04.2019 складає 112131,42 грн. до теперішнього часу заборгованість по заробітній платі не виплачена.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини, суд дійшов наступного.

Записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 підтверджується, що згідно наказу ДП «Український радіотехнічний інститут» від 21.04.2009 № 10-к ОСОБА_1 був прийнятий на посаду наукового співробітника - консультанта.

У подальшому, згідно наказу № 31-к від 26.09.2011 переведений на посаду помічника директора.

Наказом від 04.06.2014 № 11-к трудовий договір з ОСОБА_1 припинено 04.06.2014 на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням штату працівників.

На момент звільнення остаточний розрахунок по заробітній платі з ним проведено не було.

Заборгованість по заробітній платі за період з березня 2011 року по червень 2014 року в розмірі 112271,30 грн. стягнута на користь позивача рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.11.2014 по справі № 489/6989/14-ц. Одночасно стягнуто 16565,57 грн. компенсації у зв`язку із порушенням термінів виплати заробітної плати, 14358,36 грн. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та 2000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.10.2015 по справі № 489/5028/15-ц на користь позивача стягнуто 48152,34 грн. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні без вирахування податку та інших обов`язкових платежів, 70738,63 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати та 500,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.10.2017 по справі № 489/1080/17 з відповідача на користь позивача стягнуто 30749,48 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, 61023,03 грн. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, суми яких визначені без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.10.2018 по справі № 489/2491/18 з ДП «Український радіотехнічний інститут» на користь ОСОБА_1 стягнуто додаткову компенсацію у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати в розмірі 37178,56 грн., середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 50254,26 грн. та компенсацію моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн.

З позову вбачається, що рішення суду знаходяться на примусовому виконанні в державній виконавчій службі та до моменту звернення позивача до суду не виконані.

Згідно довідки ДП «Український радіотехнічний інститут» від 23.04.2019 № 11 заборгованість перед позивачем по заробітній платі за період з березня 2011 року по червень 2014 року становить 112131,42 грн.

Згідно довідки ДП «Український радіотехнічний інститут» № 12 від 23.04.2019 середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 232,63 грн.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати» визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадяться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) тощо (стаття 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати»).

Згідно із статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок) відтворюють положення наведеного вище Закону та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Відповідно до пункту 3 Порядку компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) тощо.

Таким чином, компенсації підлягають грошові доходи, які не мають разового характеру.

Відповідно до пункту 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Із вказаних судових рішень та довідки відповідача від 23.04.2019 № 11 вбачається, що заборгованість перед позивачем по заробітній платі становить 112131,42 грн., яка до теперішнього часу не погашена.

Саме на цю заборгованість підлягає нарахуванню компенсація втрати частини заробітку з зв`язку з порушенням строків її виплати, урахуванням вирішених наведеними судовими рішенням вимог в частині стягнення такої компенсації.

Позивач надав суду розрахунок суми компенсації у зв`язку з порушення термінів виплати заробітної плати, відповідно до якого визначив розмір компенсації в розмірі 22626,97 грн.

Наведений позивачем розрахунок відповідач не оспорив.

Враховуючи наведені норми матеріального права та не надання представником відповідача свого розрахунку суми компенсації і визнання ним розрахунку позивача, вимоги в частині стягнення 22626,97 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати підлягають задоволенню.

Щодо вирішення позову в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. При цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

При здійсненні розрахунку середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку суд виходить з Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок).

Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).

Довідкою ДП «Український радіотехнічний інститут» від 23.04.2019 № 12 підтверджено, що середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 232,63 грн., що відповідає розміру вказаному в вище наведених судових рішеннях.

Так, кількість робочих днів за період з 02.05.2018 30.04.2019 додаткової затримки розрахунку становить 250 робочих днів, у зв`язку із цим розмір середнього заробітку за цей період становить 58157,50 грн. (232,63*250), сума якого визначена без утримання прибуткового податку з громадян та інших обов`язкових платежів.

Між тим, позивач просить стягнути середній заробіток за іншим наведеним в позові розрахунком, виходячи з посадового окладу, а саме в розмірі 43075,08 грн. (3589,59 грн. х 12), яка підлягає виплат на руки, з яким суд не погоджується, так як такий розрахунок не відповідає вимогам Порядку.

Водночас, враховуючи встановлену статтею 13 ЦПК України диспозитивність цивільного судочинства та межі судового розгляду, суд приходить до висновку про задоволення вимог в цій частині в розмір в якому просить позивач, який є меншим ніж розмір за розрахунком суду та позивача, вказаному у позові.

У частині стягнення 3000,00 грн. моральної шкоди, суд погоджується з доводами позивача, що невиплата заробітної плати є порушенням його трудових прав та призвела до заподіяння йому душевних страждань, а тому на підставі статті 237-1 КЗпП України вказані вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 837,84 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства Український радіотехнічний інститут, , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 22626,97 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням термінів її виплати, 58157,50 грн. середнього заробітку за затримку остаточного розрахунку за період 02.05.2018 по 30.04.2019 та 3000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, всього 83784,47 грн. (вісімдесят три тисячі сімсот вісімдесят чотири гривні 47 коп.).

Стягнути з Державного підприємства Український радіотехнічний інститут, , на користь держави судовий збір у розмірі 837,84 грн. (вісімсот тридцять сім гривень 84 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ленінський районний суд м. Миколаєва або безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Інформація про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Державне підприємство Український радіотехнічний інститут: місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Троїцька (Кірова), 238.

Повний текст судового рішення складено 25.06.2019.

Суддя І.В.Коваленко