Ухвала

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 453/875/17

провадження № 61-11139ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2018 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у справі за позовом Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Сколівської районної державної адміністрації Львівської області, про визнання недійсним рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2018 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року.

Касаційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на рішення Сколівського районного суду Львівської області подана з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга відправлена до Верховного Суду 07 червня 2019 року.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що у касаційній скарзі містяться докази поважності пропущення строку на касаційне оскарження судових рішень, вважаю за можливе його поновити.

Касаційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2018 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з порушенням вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімуму для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 600,00 грн.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З судових рішень, які оскаржує заявник, вбачається дві вимоги немайнового характеру: визнати недійсним рішення від 08 квітня 2008 року № 241 «Про передачу у власність гр. ОСОБА_1 земельної ділянки пл. 0,10 га для ведення садівництва у садово-городньому товаристві «Карпати»»; визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку від 04 серпня 2008 року серії НОМЕР_1 , зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 63.

Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимоги немайнового характеру, тобто у даному випадку розмір судового збору 6 400,00 грн (1 600,00*2)*200%).

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом другим частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

З рішення суду, яке оскаржує заявник, вбачається одна вимога майнового характеру: витребувати у ОСОБА_1 та повернути земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану у с. Дубина на території Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, у державну власність.

Отже, ціна позову в частині майнової вимоги становить 65 338, 00 грн, 1,5 відсотка від якої становить 980,07 грн, що є меншим від 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2017 рік (1 600,00 грн). Так як ставка судового збору не може бути менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в даному випадку судовий збір становить 1 600,00 грн.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимоги майнового характеру, тобто у даному випадку розмір судового збору 3 200,00 грн (1 600,00 грн*200%).

Враховуючи вищевикладене, судовий збір за подання касаційної скарги для заявника становить 9 600, 00 грн (6 400,00 грн + 3 200,00 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 176, 185, 392, 393, ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області про поновлення строку на касаційне оскарження.

Поновити Головному управлінню Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Львівській області строк на касаційне оскарження рішення Сколівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2018 року та постанови Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року.

Касаційну скаргу Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії у Львівській області та кадастру на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2018 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року залишити без руху та надати строк для виконання вимоги ухвали до 18 липня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара