справа № 489/6778/18
провадження №2/489/388/19
18 липня 2019 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
секретаря судового засідання Коденко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (далі - АТ «Миколаївобленерго») до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію
У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Миколаївобленерго» борг за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в сумі 16 251,27 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
На підставі розпорядження керівника апарату суду від 12.03.2019 № 49 за наслідками повторного автоматизованого розподілу (в зв`язку з відставкою судді ОСОБА_2) вказана справа передана судді Коваленку І.В. та ухвалою від 05.04.2019 позовну заяву АТ «Миколаївобленерго» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини, суд дійшов наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що 17.04.2009 між сторонами було укладено договір № 44/1017 про постачання електричної енергії (далі - Договір).
Пунктом 1 Договору передбачено, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 7 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (спожитої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії по кожному об`єкту споживача визначається Додатком № 8 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін».
У відповідності до підпункту 2.2.5 Договору постачальник зобов`язався повідомляти споживача про величину розрахункових граничних величин споживання електричної потужності відповідно до умов цього Договору.
Згідно з пунктом 2.3.3 Договору споживач зобов`язувався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії, а також здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатків № 10 «Порядок розрахунків» та № 4 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».
Згідно з умовами Додаткової угоди від 13.04.2017 до договору про постачання електричної енергії № 44/1017 від 17.04.2009, сторони внесли зміни до основного договору.
Так, пункт 2 додатку № 1 до Договору викладено у такій редакції «споживач самостійно контролює власне електроспоживання, прогнозує обсяги споживання електричної енергії та самостійно сплачує їх з урахуванням попередньої оплати (планових платежів) і роздрібних тарифів, що діють у розрахунковому періоді та доводяться споживачу через засоби масової інформації за п`ять днів введення їх в дію».
Також пунктом 6 Додаткової угоди сторони погодили зміну назви споживача з «фізична особа-підприємець ОСОБА_1 » на «фізична особа ОСОБА_1 ».
Статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
За вимогами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до статті 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії.
Пунктом 1.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України № 28 від 31.07.1996, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Правила), передбачає, що електрична енергія (активна) - енергоносій, який виступає на ринку як товар, що відрізняється від інших товарів особливими споживчими якостями та фізико-технічними характеристиками (одночасність виробництва та споживання, неможливість складування, повернення, переадресування), які визначають необхідність регулювання та регламентації використання цього товару.
Згідно з пунктом 5.1 Договору, для визначення договірних величин споживання електричної енергії на наступний рік споживач не пізніше 15 листопада поточного року надає постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії з помісячним розподілом (по формі додатку «Обсяги постачання електричної енергії споживачу»).
Пунктом 5.2. Договору передбачено, що обсяги споживання електричної енергії оформлені додатком № 1 до Договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу» є договірними величинами споживання електричної енергії.
За умовами Додатку 1а до Договору № 44/1017 про постачання електричної енергії сторони узгодили, що гранична величина споживання відповідачем електричної енергії у 2018 році складає 5000 кВт на місяць.
Проте, зі змісту Актів прийняття-передавання товарної продукції за липень 2018 та серпень 2018 року (а.с.19,25) вбачається, що відповідачем у липні 2018 року спожито електричної енергії 8116 кВт, а в серпні 2018 - 9403 кВт, що перевищує обсяг договірної величини споживання електричної енергії 5000кВт.
Згідно із пунктом 5.5 Договору, споживач має право звернутись до постачальника за коригуванням договірної величини споживання електричної енергії, що розглядається постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури та додатку №1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу».
Однак, відповідач не звертався до позивача із заявою про коригування договірної величини споживання електричної енергії, а отже договірна величина споживання електричної енергії не була скорегована та залишились без змін.
Таким чином, у порушення умов зобов`язання відповідач не сплатив позивачу вартість обсягу спожитої електроенергії понад договірну величину, встановлену сторонами.
Пунктом 1.2. Правил визначено, що договірна величина споживання електричної енергії це узгоджена в договорі між постачальником електричної енергії і споживачем величина обсягу електричної енергії на відповідний розрахунковий період.
Згідно з пунктом 6.16. Правил, обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору. Визначені відповідно до законодавства України вартість різниці між обсягом фактично спожитої величини і обсягом договірної величини електричної енергії, а також вартість різниці між найбільшою величиною споживаної електричної потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду в години контролю максимуму навантаження, та договірною граничною величиною електричної потужності зараховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.
Зі змісту пункту 10.2. підпункту 22 Правил вбачається, що споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати виконання встановлених режимів електроспоживання.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
З огляду на викладене, враховуючи наведені вимоги закону, умови укладеного між сторонами договору та наявні у справі докази, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.
Згідно зі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 19, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» борг за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у розмірі 16 251,27 грн. (шістнадцять тисяч двісті п`ятдесят одна гривня 27 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
Відповідач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Повний текст судового рішення складено 18.07.2019.
Суддя І.В.Коваленко