КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/7338/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 12 березня 2019 року, ухвалене у складі судді Сенька М.Ф. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, в якому просив визначити розмір сплачуваних аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 1000 грн. щомісячно.

Посилається на те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2017 року ухвалено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час ОСОБА_1 не має постійної роботи, на його утриманні перебуває матір похилого віку, він здійснює утримання житла, що в сукупності не дає йому можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 12 березня 2019 року в задоволенні позовуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Посилається на те, що при винесенні рішення суд не врахував, що на даний час у позивача змінилось матеріальне становище, оскільки він безробітний та у нього немає ніякого постійного доходу. Крім того, на утриманні позивача перебуває мати ОСОБА_6 , пенсіонерка, людина похилого віку, яка постійно хворіє та потребує його матеріальної підтримки. Також позивачу необхідно оплачувати квитанції по комунальних послугах. Всі вказані обставини поставили позивача у скрутне матеріальне становище, так як він не має коштів для існування та не може дозволити купити собі найнеобхідніше.

Представник відповідача подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що з позовної заяви позивача та доданих до неї документів не вбачається, що у нього суттєво змінився матеріальний або сімейний стан, погіршилось здоров`я. Під час розгляду справи про стягнення аліментів ОСОБА_1 наводилися ті ж самі обставини (не має постійного місця роботи, на утриманні перебуває мати похилого віку). Нових обставин, що зумовили б зміну розміру аліментів позивач не навів та відповідних доказів не надав.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, в якому просив визначити розмір сплачуваних аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 1000 грн. щомісячно.

Посилається на те, що на даний час він не має постійної роботи, на його утриманні перебуває матір похилого віку, що в сукупності не дає йому можливості сплачувати аліменти на доньку у розмірі, який визначений рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2017 року.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем фактично заявлено вимоги про зміну способу стягнення аліментів, а таке право відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України належить лише одержувачу аліментів. Крім того, доказів, що дали б можливість суду оцінити на скільки зменшився розмір доходів позивача суду не надано, сам по собі факт звільнення позивача з роботи не може вказувати на те, що його матеріальне становище змінилося на стільки, що це дало б суду підстави для зміни розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги враховуючи наступне.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року шлюб, зареєстрований 16 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва (актовий запис за №613) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.4).

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що на даний час його матеріальний стан дуже змінився. У зв`язку з тим, що він проживає у сільській місцевості постійної роботи у нього немає. Крім того, на його утриманні перебуває мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонерка, яка постійно хворіє та потребує його матеріальної підтримки. Також йому необхідно оплачувати квитанції про надання комунальних послуг. Вказані обставини поставили позивача у скрутне матеріальне становище, так як він не має коштів для існування та не може дозволити купити собі найнеобхідніше.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно доч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, закон допускає стягнення аліментів на одну дитину в розмірі ј від доходів боржника у безспірному порядку.

Враховуючи, що доказів на підтвердження зменшення розміру доходів позивачем суду не надано та сам по собі факт звільнення позивача з роботи не може вказувати на те, що його матеріальне становище змінилося на стільки, що це було б підставою для зміни розміру аліментів, суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги щодо погіршення матеріального становища позивача колегія суддів не приймає до уваги.

Як вбачається з рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року у квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу та стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. ОСОБА_1 з вказаним розміром аліментів був не згоден, оскільки вважав дану частку досить завеликою. В своїх поясненнях він стверджував, що у нього на утриманні перебуває мати, а він у свою чергу не має постійного місця роботи, тому наполягав на зменшенні частки до ј частини від доходу.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказів відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України щодо суттєвої зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я позивачем суду не надано. Нових обставин, що зумовили б зміну розміру аліментів позивачем не наведено.

Під час розгляду справи про стягнення з ОСОБА_1 аліментів ним наводилися ті ж самі обставини, що і у вказаному позові.

В судовому засіданні в апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що на даний час він не має постійної роботи, однак на обліку в Державній службі зайнятості не перебуває.

Колегія суддів звертає увагу, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року стягнуто аліменти з позивача на утримання доньки у розмірі ј від частки його доходу, а в позовній заяві ОСОБА_1 просить визначити аліменти у сумі 1000 грн. на місяць. Тобто, фактично позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів.

Однак, за умовами ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду лише за позовом одержувача аліментів.

Щодо доводів апеляційної скарги про утримання позивачем матері похилого віку, колегія суддів зазначає про відсутність доказів у справі про неотримання матір`ю позивача пенсії по віку та у зв`язку з цим наявними витратими позивача по утриманню матері.

Крім цього, колегія суддів вважає, що відсутність постійного місця роботи не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 12 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12 червня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.