Справа № 642/2960/19
Провадження № 2/642/1147/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Тугая К.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 листопада 2003 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків у грудні 2018 року. Поновлення шлюбних відносин вважає неможливим.

Ухвалою суду від 14 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

В підготовчому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Зазначив, що поновлення шлюбних відносин з відповідачкою є неможливим, півроку вони проживають за різними адресами, шлюб існує лише формально. Майновий спір відсутній. Син проживає з відповідачкою. З дитиною він спілкується, матеріальну допомогу надає.

Відповідачка позов визнала, пояснила, що шлюбні стосунки припинено остаточно, поновлення шлюбних відносин є неможливим. Майнового спору немає. Син проживає з нею.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав.

Сторони зареєстрували шлюб 15 листопада 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова (актовий запис №496).

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, та проживають окремо.

Примирення обидві сторони вважають неможливим та просять розірвати шлюб. За спільною згодою сторін син проживає з відповідачкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачкою не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини.

Прізвище відповідачка після реєстрації шлюбу не змінювала.

Керуючись ст. ст. 4,5, 12, 13,89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України,ст. ст. 110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) ), зареєстрований 15 листопада 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова (актовий запис №496).

Після розірвання шлюбу відповідачці залишається прізвище - ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківуського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Суддя Л.Л. Шрамко