Дата документу 15.05.2019
ЄУ № 420/2210/18
Провадження №2/420/246/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року Новопсковський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.

за участю секретаря судових засідань Войтенко О.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Соболєвої І.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування свої вимог позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає спільно з позивачем та її цивільним чоловіком ОСОБА_5 . Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, в процесі виховання дитини участі не приймає, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків..

Просить стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 16 січня 2019 року, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 15 березня 2019 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач, в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач, до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Новопсковської державної адміністрації Луганської області, не заперечувала проти позовних вимог, вважала доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав.

Вислухавши пояснення позивача, представника служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10.04.2008 року, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції.

Відповідно до довідки виконкому Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області за №6945 від 07.12.2018 року, акту підтвердження проживання від 06.12.2018 року, складеного депутатом Новопсковської селищної ради 7-го скликання ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , 2008 року народження, проживає разом з ОСОБА_1 , 1981 року народження, ОСОБА_5 , 1976 року народження.

Батько дитини ОСОБА_3 тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої доньки, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання 12.12.2018 року, виданого Виконкомом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області, характеристикою ОСОБА_4 виданої Новопсковським Газопроводським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, а також поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5

Орган опіки та піклування Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, надав висновок за №21-7/8-844 від 14.03.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення судом їх батьківських прав.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Сукупність доказів свідчить, що ОСОБА_3 на протязі тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини, не цікавиться її життям, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не відвідує і взагалі не спілкуються з дитиною без поважних причин, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин, данні факти, згідно зі ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України передбачає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки, не позбавляє обов`язку утримувати дитину, враховуючи, що відповідач добровільно не надає кошти на утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн., у зв`язку з задоволенням позовних вимог про позбавлення батьківських прав, крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 704,80 грн., у зв`язку з задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів.

Керуючись, ст.ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст.164-166, 180-184 СК України, ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21.12.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь позивача ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: 6001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Луганськ, паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 16.11.2006 року Кам`янобрідським РВ ЛМУ УМВСУ в Луганській області, РНОКПП НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий 26.09.1996 року Алчевським МВ УМВС України в Луганській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служби у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, Соболєва Інна Олександрівна , діє на підставі довіреності №09 від 09.01.2019 року виданої службою у справах дітей Новопсковської РДА Луганської області в особі ОСОБА_8.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15 травня 2019 року.

Головуючий суддя: А.В. Чалий