Справа: № 200/9077/19
№2/200/3379/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» липня 2019 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Томаш В.І.,

при секретарі - Кубрак К.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «про стягнення суми боргу за договором позики»,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 26 червня 2019 року справу прийнято до розгляду та призначено до в загальному провадженні.

Представниця позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заяву відповідача підтримав, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, вислухав пояснення сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено наступне.

01.09.2018 року Позивач ОСОБА_2 , згідно Договору позики грошових коштів надав у власність Відповідача ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 2 000 000, 00 (два мільйона) гривень, які відповідач зобов`язався повернути до 01.06.2019 року включно у зазначеному вище розмірі у національній валюті.

01.06.2019 року - в останній день повернення позики, Відповідач грошові кошти на виконання укладеного між сторонами Договору позики - не повернув та жодних дій направлених на повернення не вчинив.

В позовній заяві Позивач просить суд стягнути з Відповідача на його користь 2 000 000, 00 (два мільйона) гривень та судові витрати.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідачем умови укладеного договору позики не виконані.

Відповідно до ст.ст.623,625 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у сумі 9 605 грн., таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає вказана сума сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 526, 529, 530, 1046, 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76, 81, 259 - 263 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «про стягнення суми боргу за договором позики» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму боргу у розмірі 2 000 000 (два мільйона гривень) грн. за Договором позики, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 01 вересня 2018 року.

Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 9 605 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бабушкінського

районного суду Томаш В.І.