Справа № 761/920/18
Провадження № 2-о/761/14/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л. при секретарі Горюк В.А.,

за участі

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Третя київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_2 звернувся до суду з даною заявою, з огляду на наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 . помер вітчим заявника - ОСОБА_3 , який н день смерті постійно проживав за адресою - АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 був чоловіком померлої, ІНФОРМАЦІЯ_2 , матері заявника - ОСОБА_4 Заповіту спадкодавець не складав, про існування інших спадкоємців заявнику не відомо. За законом, а саме з огляду на ст. 1264 ЦК України ОСОБА_2 є спадкоємцем всіх прав та обов`язків ОСОБА_3 , оскільки проживав разом із ним однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_2 , як спадкоємець 4 черги, фактично прийняв спадщину. Спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_3 заведена Третьою Київською державною нотаріальною конторою за заявою ОСОБА_2 . Проте, свідоцтво про право на спадщину видано заявнику не було за відсутності документів, кі підтверджують родинні відносини. Зазначені обставини змусили ОСОБА_2 . звернутися до суду з даною заявою. Сімейні стосунки виникли з померлим з грудня 1997 р., саме тоді, коли мати заявника - ОСОБА_5 , почала проживати із ОСОБА_3 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вівся спільний побут, заявник та ОСОБА_3 мали взаємні права та обов`язки. Заявник, як власник частки квартири надав згоду на реєстрацію ОСОБА_3 у квартирі.. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було зареєстровано 01.03.2003 р., мати заявника отримала прізвище « ОСОБА_6 ». Заявник взяв на себе відповідальність по догляду за ОСОБА_3 та матір`ю, забезпечував їх всім необхідним, брав на себе витрати пов`язані з побутом до самої їх смерті. Мати заявника померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 здійснював постійний догляд за її чоловіком, який залишився самотнім, після смерті здійснив поховання. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи. Встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 впливає на спадкові права заявника. За таких обставин представник заявника просить суд винести рішення, яким встановити факт спільного проживання однією сім`єю - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з грудня 1997 року по день смерті ОСОБА_7 та визнати ОСОБА_2 спадкоємцем 4-ї черги.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.02.2018 року у даній справі відкрито провадження.

19.02.2019 року за розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва № 01-08-142 здійснено повторний автоматизований розподіл справи відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

20.02.2019 р. суддею Шевченківського районного суду м. Києва Юзьковою О.Л. справу прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду на 15.05.2019 року.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити.

Завідувач Третьої київської державної нотаріальної контори направив в адресу суду заяву про відсутність заперечень проти слухання справи без його участі.

Дослідивши надані докази та надавши їм належну оцінку суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян 31.12.2004 р. Відділом реєстрації смерті у м. Києві зроблено актовий запис № 22355 (копія витягу з Державного реєстру актів наявна в матеріалах справи).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2 , з урахуванням положень ст. 1264 ЦК України до Третьої Київської державної нотаріальної контори.

Як свідчать надані докази, 06.12.2017 р. державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори Пєшковою О.П. винесено постанову про відмову у видачі заявнику свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 , зважаючи на відсутність у матеріалах спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки з поданих документів неможливо встановити факт родинних відносин спадкоємця з померлим.

Як зазначив представник ОСОБА_2 у заяві про встановлення факту, заявник та ОСОБА_3 з 1997 року і до дня меті спадкодавця проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкодавець був чоловіком матері заявника та в них був спільний побут, взаємні права та обов`язки.

За положеннями ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ть років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, незаборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Як свідчать матеріали справи, мати заявника ОСОБА_5 01 березня 2003 р. уклала шлюб з ОСОБА_3 , зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 166.

Також встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане відділом реєстрації смерті у м. Києві.

Як вбачається з матеріалів спадкових справ № 450/2005 та № 301/2008, витребуваних судом , заявник ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час розгляду справи н було встановлено обставин, які свідчать про складання ОСОБА_3 заповіту.

Представник заявника пояснила в судовому засіданні, що однією сім`єю ОСОБА_3 , мати заявника та ОСОБА_2 почали проживати в одній квартирі - по АДРЕСА_2 в грудні 1997 р. , вели спільний побут , мали взаємні права та обов`язки. Крім того, заявник, як співвласник квартири надав згоду на реєстрацію спадкодавця в квартирі.

Також представник заявника пояснив, що останній рік життя спадкодавця ОСОБА_2 піклувався про ОСОБА_3 , доглядав за ним, допомагав у побуті та після смерті здійснив поховання. ,

Дані обставини підтвердили свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з майбутнім вирішенням спору про право.

Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснив, що особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Як пояснив представник заявника, ОСОБА_2 який прийняв спадщину за померлим вітчимом, іншим чином вирішити питання про отримання свідоцтва про право на спадщину, ніж встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем не може, а тому і звернувся до суду.

За таких обставин, враховуючи, що встановлення факту проживання необхідне для оформлення свідоцтва про право на спадщину, беручі до уваги відсутність можливості в інший спосіб довести факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_2 в частині встановлення факту проживання однією сім`єю.

Разом з тим відсутні підстави для визнання ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої черги, з огляду на те, що чинним законодавством України не передбачено розгляд таких вимог в порядку окремого провадження.

При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК Україги.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.ст.ст. 258,259,263,268, 293,294,315, 352,354 ЦПК України, ст. 3 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Третя київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єюзадовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 з грудня 1997 року по день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20.05.2019 року.

Суддя: