ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 червня 2019 року

м. Харків

справа № 643/5662/18

провадження №22-ц/818/1813/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.,

сторони справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

інші учасники справи:

третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова, ухвалене 23 січня 2019 року у складі судді Сугачової О.А. (повний текст рішення складений 31 січня 2019 року),

УСТАНОВИВ:

03.05.2018 до Московського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява від представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (надалі ПрАТ «СК «УНІКА»), який діяв на підставі довіреності від 26.12.2017, у якій ПрАТ «СК «УНІКА» просило стягнути з ОСОБА_1 в порядку суброгації завдану майнову шкоду в розмірі 15 761 грн. 81 коп., а також судовий збір у розмірі 1762 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 25 січня 2016 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «БАЙЄР» укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті №349001/4002/0000016, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортними засобами, у тому числі й транспортним засобом SCODA Fabia державний номерний знак НОМЕР_1 . 11 серпня 2016 року на проспекті Тракторобудівників в м. Харкові ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21154 державний номерний знак НОМЕР_2 , скоїв зіткнення з транспортним засобом SCODA Fabia державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 Факт та обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються довідкою УПП у м. Харкові № 936017 від 01.12.2016, постановою Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/10511/16-п від 17 жовтня 2016 року та постановою Апеляційного суду Харківської області в цій же справі від 08 листопада 2016 року. На підставі вищезазначених документів, заяви ТОВ «БАЙЄР» №00200268 про подію, що має ознаки страхового випадку від 12.08.2016, звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу №310/08/16 від 30 серпня 2016 року, рахунку-фактури ДП «АВТОТРЕЙДІНГ- ХАРКІВ» №АХО-010338 від 19 серпня 2016 року, страхового акту №00200268 від 30 серпня 2016 року та наказу №00200268 від 21.11.2016 року, ПрАТ «СК «УНІКА» виплачено страхове відщкодування в розмірі 36 114 грн 73 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 041572 від 23 листопада 2016 року. Винною особою в скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) визнано ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/10511/16-п від 17 жовтня 2016 року та постановою Апеляційного суду Харківської області в цій же справі від 08 листопада 2016 року. Оскільки цивільно-правову відповідальність відповідача застраховано Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (надалі ПрАТ «СК «ВУСО») на умовах полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ/9083946, то ПрАТ СК «ВУСО» сплачено на адресу позивача страхове відшкодування в розмірі 20 352 грн 92 коп. Різниця між фактичним розміром шкоди (36 114 грн 73 коп.) та страховою виплатою (20 352 грн 92 коп.) становить 15 761 грн 81 коп. Добровільно відшкодувати заподіяний збиток відповідач не бажає. У відповідь на спрямовану на його адресу претензію вих. №18560/1 від 7 березня 2018 року, отримано лист з відмовою. Отже, до ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги (суброгації) до ОСОБА_1 як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 15 761 грн 81 коп.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 січня 2019 року позовні вимоги ПрАТ «СК «УНІКА» про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАт «СК «УНІКА» в порядку суброгації завдану майнову шкоду в розмірі 15 761 грн 81 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «УНІКА» судовий збір в сумі 1762 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що від дня настання страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило на користь ПрАТ «СК «УНІКА» страхове відшкодування за заподіяну відповідачем шкоду в розмірі 20 352 грн 92 коп. Різниця між фактичним розміром шкоди (36 114 грн 73 коп.) та страховою виплатою (20 352 грн 92 коп.) склала 15 761 грн 81 коп. Таким чином, до ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги (суброгації) до ОСОБА_1 , як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 15 761 грн 81 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що відповідно до умов договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 349001/4002/0000016 від 25.01.2016, укладеного між ТОВ «Байер» та ПрАТ «СК «УНІКА», між страховиком та страхувальником було узгоджено саме право регресу, а не суброгації. Також зазначає, що цивільна-правова відповідальність скаржника була застрахована ПрАТ «ВУСО», скаржник не може бути відповідачем по даній справі, оскільки його відповідальність застрахована та розмір збитків не перевищує межі страхової суми за страховим полісом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ «СК «УНІКА» Бєлік Володимир Валерійович зазначає, що рішення суду прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі не було наведено достатніх підстав для його скасування, рішення є законним, обґрунтованим та не підлягає скасуванню. Посилається на те, що саме у порядку суброгації до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, мала до особи, відповідальної за заподіяний збиток та вірно визначено норми права, якими ці відношення врегульовані. До того ж зазначає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

Згідно ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» (страховий поліс № АЕ/9083946) (а.с.49).

25 січня 2016 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та ТОВ «БАЙЄР» укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті №349001/4002/0000016, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортними засобами, у тому числі й транспортним засобом SCODA Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.5-11).

11.08.2016 о 16 год 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21154 по пр-ту Тракторобудівників, 142 у м. Харкові, при перестроюванні, не надав перевагу в русі транспортному засобу марки SKODA FABIA під керуванням ОСОБА_2 , що рухалася в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, та скоїв з нею зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вказана обставина встановлена постановою Московського районного суду м. Харкова від 17.10.2016 по справі № 643/10511/16-п, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п. 10.3 Правил дорожнього руху України та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 13). Постановою Апеляційного суду Харківської області від 8 листопада 2016 року постанова Московського районного суду м. Харкова від 17.10.2016 залишена без змін.

На підставі заяви ТОВ «БАЙЄР» №00200268 про подію, що має ознаки страхового випадку від 12.08.2016 (а.с. 16), звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу №310/08/16 від 30 серпня 2016 року, рахунку-фактури ДП «АВТОТРЕЙДІНГ- ХАРКІВ» №АХО-010338 від 19 серпня 2016 року (а.с. 17-25), страхового акту №00200268 від 30 серпня 2016 року (а.с. 26) та наказу №00200268 від 21.11.2016 (а.с. 27), ПрАТ «СК «УНІКА» виплачено страхове відшкодування в розмірі 36 114 грн 73 коп., що підтверджується платіжним дорученням №041572 від 23 листопада 2016 року (а.с. 28).

Оскільки цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 застраховано ПрАТ СК «ВУСО» на умовах полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ/9083946, то ПрАТ СК «ВУСО» сплачено на адресу ПрАТ «СК «УНІКА» страхове відшкодування в розмірі 20 352 грн 92 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1870 від 30 січня 2017 року (а.с. 29).

На виконання умов Закону України № 1961-IV від 01.07.2004 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СК «УНІКА» звернулося до ПрАТ «СК «ВУСО» з вимогою про відшкодування шкоди, завданої автомобілю «SKODA FABIA», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Різниця між фактичним розміром шкоди (36 114 грн 73 коп.) та страховою виплатою (20 352 грн 92 коп.) склала 15 761 грн 81 коп.

Таким чином, до ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги (суброгації) до ОСОБА_1 як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 15 761 грн 81 коп.

Стаття 993 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) та стаття ст. 27 Закону України № 85/96-ВР від 07.03.1996 «Про страхування» передбачають, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

У порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Як убачається зі змісту позовної заяви, ПрАТ «СК «УНІКА» просить стягнути різницю між фактичним розміром шкоди (36114,73 грн), яка була виплачена, та страховою виплатою (20352,92 грн), здійсненою ПрАТ СК «ВУСО», у розмірі 15761,81 грн.

У справі, що переглядається, право вимоги перейшло до страховика у порядку суброгації, а не регресу, оскільки перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що цивільна-правова відповідальність скаржника була застрахована ПрАТ «ВУСО» і скаржник не може бути відповідачем по цій справі, оскільки його відповідальність застрахована та розмір збитків не перевищує межі страхової суми за страховим полісом, то за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, мала до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно правової позиції, висловленої Судовою палатою у цивільних та господарських справах Верховного Суду України, справа № 6-2878цс15, за змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та ст. 27 Закону України «Про страхування», можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 червня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко