Провадження № 2/537/674/2019
Справа № 537/1666/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2019 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Сьорі С.І., за участю: секретаря Яворської А.Г., позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 квітня 2019 до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивувала тим, що з січня 2010 року вона і відповідач перебували у фактичних сімейних відносинах.

ІНФОРМАЦІЯ_2 від їх стосунків народилася дитина ОСОБА_4 .

В жовтні 2017 року вони розірвали фактичні сімейні відносини, дитина залишилася проживати з нею. Між нею та батьком дитини, була досягнута усна домовленість про його участь у вихованні дитини та про матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частки від його доходів. Але на даний момент він порушує їх домовленість і ухиляється від покладеного на нього виконання у відповідності до ст.. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати свою дитину.

Відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, у шлюбі після розірвання стосунків з нею не перебуває, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає.

Враховуючи вищевикладене, вона змушена була звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала з підстав зазначених в позові, суду пояснила, що до березня 2019 року відповідач у добровільному порядку надавав допомогу на утримання дитини, однак після цього допомогу надавати перестав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча завчасно направив до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, просить справу розглядати без його участі.

За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

Згідно ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач визнав позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави.

Вислухавши пояснення позивачки, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та зокрема підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 01 липня 2015 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №11817 від 16.04.2019 року, довідкою про реєстрацію місця проживання особи №11815 від 16.04.2019 року, малолітня дитина сторін проживає з матір`ю позивачкою по справі.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст..ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як встановлено судом, відповідно до ст. 187 Сімейного кодексу України відповідач за власною ініціативою аліменти не виплачує, в порядку ст..188 Сімейного Кодексу України від обов`язку утримувати дочку Єву не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст.189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ненадання регулярної та належної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини є порушенням обов`язку ОСОБА_2 піклуватися про свою дитину, а тому суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки, а тому позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182,183,184 Сімейного Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 (п`ятидесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 16 квітня 2019 року та до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 19 липня 2019 року.

Суддя: