Справа № 522/5516/19
Провадження № 2-о/522/304/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шкамерди К.С.

за участю секретаря судового засідання - Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одесі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа: Головне управління державної міграційної служби в Одеській області про встановлення факту постійного проживання на території України, -

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, заінтересована особа: Головне управління державної міграційної служби в Одеській області, звернулися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

25.04.2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов відзив ГУ ДМС України в Одеській області відповідно до якого представник заінтересованої особи просить залишити заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без розгляду, оскільки існує спір про право.

Заявники у судове засідання не з'явились, до суду надійшло клопотання представника заявників - адвоката Дворнікової А.Ю. про розгляд справи за відсутності заявників.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить довідковий лист від 28.05.2019 року, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з роз`ясненнями в п.3 цієї ж постанови, у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Тобто, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до змісту частини першої ст.8 Закону України «Про громадянство» особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання особи до складу Українською Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заву про набуття громадянств України реєструються громадянами України.

Пунктом 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року №588/2006), урегульовано, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання особи до складу Українською Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст.8 Закону України «Про громадянство»), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання особи до складу Українською Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду (зміст п.44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень).

Як вбачається з матеріалів справи заявники не надали суду доказів на підтвердження того факту, що вони звертались до ГУДМС України в Одеській області із заявами встановленого зразка про набуття чи встановлення належності до громадянства України.

Крім того, представник ГУ ДМС України в Одеській області вказує, що заявники не звертались до територіальних підрозділів ГУ ДМС України в Одеській області із заявами встановленого зразка про набуття чи встановлення належності до громадянства України, не надали до ГУ ДМС України в Одеській області жодних документів, зазначених у порядку.

Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Оскільки заявники звернулись до суду щодо встановлення факту постійного проживання на території України, що безпосередньо пов`язується з подальшим вирішенням спору про право заявників на оформлення набуття громадянства України та наступним одержанням паспорта громадянина України, а тому спір належить вирішувати на загальних підставах, а не у порядку окремого провадження.

Водночас, слід зауважити, що заявники не позбавлені права звернутись з такими вимогами та реалізувати свої права в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 315 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа: Головне управління державної міграційної служби в Одеській області, про встановлення факту постійного проживання на території України - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя К.С. Шкамерда