Справа № 206/3147/19
Провадження № 2/206/924/19
У Х В А Л А

06 червня 2019 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Кушнірчук Р.О. розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління пенсійного фонду України в м. Дніпро про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Лівобережного об`єднаного управління пенсійного фонду України в м. Дніпро звернулась ОСОБА_1 .

Перевіривши подану позовну заяву та її матеріали, суд прийшов до висновку, що остання підлягає передачі до іншого суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" та інші похідні справи з зазначених категорій справ.

Згідно ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

У п. 3 ч. 1 ст. 4 КАС України міститься визначення адміністративний суд, згідно з яким це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Зі змісту положень ст. 20 КАС України, яка регламентує питання розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів, вбачається, що дана справа належить до предметної підсудності окружного адміністративного суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил територіальної, інстанційної та предметної підсудності.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивач просить суд визнати дії Лівобережного об`єднаного управління пенсійного фонду України в м. Дніпро щодо відмови у зарахуванні трудового стажу протиправними та зобов`язати фонд призначити та виплатити їй пенсію.

Таким чином порушення прав позивача виразилось у не зарахуванні трудового стажу та відмові у призначенні та виплати пенсії - фактично являється оскарженням бездіяльності суб`єкту владних повноважень, а тому за наведених обставин між сторонами у справі виник публічно-правовий спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, проте не може бути розглянутий Самарським районним судом м. Дніпропетровська як адміністративним судом, оскільки він не наділений відповідними процесуальними повноваженнями для розгляду даного предмету позову.

Проте, нормами КАС України не визначено необхідних дій суду у випадку надходження до місцевого загального суду, як адміністративного суду позовної заяви, яка йому предметно не підсудна.

Водночас, за нормами частини 6 статті 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Так, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки позовна заява подана з порушенням правил предметної юрисдикції, то остання підлягає передачі до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для розгляду.

Керуючись ст.ст. 7, 20, 29, 241-243, 248 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління пенсійного фонду України в м. Дніпро про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії передати на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.О. Кушнірчук