Справа № 2-6039/11
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2019 року Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого судді - Черенкової Н.П.

при секретарі - Янкевич В.С.

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Заводського відділу ДВС ГТУЮ в Миколаївській області Буділовської О.О. про визнання незаконною та скасування постанов, зацікавлена особа ПАТ КБ « Надра»,-

УСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії Головного державного виконавця Заводського відділу ДВС ГТУЮ в Миколаївській області Буділовської О.О. про:

- визнання неправомірними дій головного державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.07.2016 року;

- визнання неправомірними дій головного державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору та витрат на виконавче провадження;

- скасування постанови про накладення стягнення на пенсію від 18.10.2018 року.

Водночас скаржник просив зобов`язати Заводський районний відділ ДВС винести постанову про повернення стягувану без прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Центральним судом 13.06.2013 року по справі № 2-6039/11.

Підставою для скасування постанов ОСОБА_1 вказав пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, і як наслідок цього порушення-скасування послідуючих постанов.

Ухвалою від 24.01.2019 року дана скарга залишена без руху.

06.02.2019 року ОСОБА_1 направлена уточнена скарга.

Ухвалою від 07.02.2019 року відкрито провадження по скарзі.

27.03.2019 року від Заводського відділу ДВС надійшов відзив на скаргу, в якому просили: провадження в частині скасування витрат виконавчого провадження закрити на підставі статті 74ч.2 ЗУ» Про виконавче провадження», оскільки така постанова оскаржується в порядку адміністративного судочинства.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити за безпідставністю.

При цьому вказано, що строки пред`явлення виконавчого листа до виконання не порушені, оскільки виконавчий лист перебував на виконанні, а тому на підставі вимог ст.23 ЗУ «Про виконавче провадження», строки перериваються, час , що минув, до нового строку не зараховується.

Оскільки, за змістом скарги, незаконність усіх наступних рішень пов`язується з безпідставністю відкриття виконавчого провадження, підстав для скасування останніх відсутні з огляду на те, що незаконність відкриття виконавчого провадження спростована.

ПАТ КБ «Надра» заперечень проти скарги не надав.

Сторони до судового засідання не з`явились.

Заводський відділ ДВС підтримав свої заперечення та просив про розгляд справи у їх відсутність.

На підставі ст.450 ч.2 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи, які належним чином повідомлені про дату , час і місце розгляду справи, не перешкоджають її розгляду.

Матеріали справи містять дані про належне повідомлення сторін про судове засідання, за такого, судом постановлено про розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає приписам ст.450 ч.2 ЦПК України.

При цьому, суд враховує наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Ухвалою суду від 25.06.2019 року поновлено строк на оскарження, та закрито провадження щодо вимог про скасування постанов від 18.10.2018 року про стягнення витрат виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору.

Судом встановлено наступне.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.11.2012 року задоволено частково позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ « Надра» заборгованість за кредитним договором № 08/07/2007/840-е1051 від 26.07.2007 142392,34 грн.

Дане рішення отримано ОСОБА_1 під розпис 26.12.2012 року та не оскаржувалось.

13.06.2013 року на виконання рішення суду був виданий виконавчий лист.

10.09.2013 року відкрито виконавче провадження.

Постановою від 18.12.2015 року виконавчий лист повернуто стягувану, та вказано, що повторно виконавчий лист може бути пред`явлено до виконання у строк до 18.12.2016 року.

У постанові також зазначено, що за протоколом № 129276 від 20.11.2015 року майно боржника ОСОБА_1 , а саме транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_1 реалізовано на електронних торгах. В рахунок погашення заборгованості стягувану перераховано 32 879,28 грн.., частково погашено 5 424,34 грн., та залишок боргу складає 104 088,72грн.

15.07.2016 року надійшла заява стягувача про примусове виконання рішення на підставі виконавчого листа від 13.06.2013 року.

21.07.2016 року відкрито виконавче провадження із зазначенням суми боргу в 104088,72 грн.

Дана постанова 21.07.2016 року направлена в тому числі і боржнику ОСОБА_1

Постановами від 18.10.2018 року постановлено про стягнення виконавчого збору в сумі 10405,18 грн., та витрат на проведення виконавчих дій у сумі 200 грн.

Також постановою від 18.10.2018 року звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 на утримання з пенсії в розмірі 20% до погашення заборгованості на загальну суму 108 122, 72 грн.

Суд робить висновок про таке.

Відповідно до статті 1 Закону № 606, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону № 606 державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 606 у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону № 606 у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон №1404, згідно з яким примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини сьомої Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404 виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону №1404 у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404 виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404 виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

У відповідності до ст.23 ЗУ "Про виконавче провадження", строки пред`явлення виконавчого документу перериваються пред`явленням виконавчого документу до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку. До нового строку не зараховується.

Таким чином, початок перебігу строку повторного пред`явлення виконавчого документа до виконавця, розпочався з 18.12.2015 року, заява про примусове виконання надійшла 15.07.2016 року, та постанова про відкриття виконавчого провадження - 21.07.2016 року. За такого, твердження скаржника щодо порушення державним виконавцем вимог ст. 22 ЗУ "Про виконавче провадження" є хибним, оскільки є очевидним, що виконавчий лист прийнято до виконання в межах строку пред`явлення виконавчого документу.

Безпідставними є твердження ОСОБА_1 про відсутність боргу, оскільки автомобіль реалізовано, та даними виконавчого провадження за 2015 рік встановлено, що в результаті електрон них торгів з реалізації автомобіля стягувану перераховано 32 879.28 грн., та частково погашено борг в сумі 5424,34 грн., та залишок боргу становить 104 088,72 грн.

Про відсутність домовленості про погашення боргу свідчить і наявність заяви стягувача про примусове стягнення, датована 15.07.2016 року.

За такого, в цій частині скарга є такою, що задоволенню не підлягає.

В ході виконання виконавчого провадження № 51679620, при перевірці майнового стану боржника встановлено, що нерухоме майно та транспортні засоби за боржником не зареєстровано, за даними Державної податкової служби України, джерела доходів та інформація щодо відкритих боржником рахунків в банківських установах відсутні.

За даними Пенсійного Фонду України, боржник отримує пенсію в Головному управлінні ПФУ у Миколаївській області, тому у відповідності до вимог ст.ст.68-70 ЗУ "Про виконавче провадження" і винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника, з помісячним відрахуванням у розмірі 20%.

Відповідно до приписів частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Оскільки, за змістом скарги, незаконність рішень державного виконавця пов`язана з безпідставністю відкриття виконавчого провадження, підстави для скасування останніх відсутні, з огляду на те, що незаконність відкриття виконавчого провадження спростована.

За такого, і в цій частині скарга є такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Заводського відділу ДВС ГТУЮ в Миколаївській області Буділовської О.О. про визнання незаконною та скасування постанов, зацікавлена особа ПАТ КБ «Надра» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: Черенкова Н.П.