Справа № 457/24/19
провадження №2/457/105/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 травня 2019 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Марчука В.І.,

з участю секретаря Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою комунальних послуг, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Трускавецького міського суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою комунальних послуг. Позов мотивований тим, що квартира АДРЕСА_1 , в якій вона проживає разом з відповідачем, є приватизована, перебуває у спільній сумісній власності. Співвласниками квартири є вона, відповідач по справі, дочка ОСОБА_3 та онук ОСОБА_4 Відповідач проживає з нею за одною адресою, однак в окремому приміщенні з окремим входом. Єдиним її доходом є її пенсія. Цільовий внесок в ОСББ становить 157,56 грн. У 2017 році вона зверталася до відповідача з позовом про відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою комунальних послуг. З червня 2016 року по грудень 2018 року на утримання будинку нею було витрачено 3318,63 грн. Вважає, що відповідач має повернути їй 829,66 грн.: 1/4 частину понесених нею витрат. Просить стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1/4 частину понесених витрат на утримання квартири АДРЕСА_1 за період з червня 2016 року по грудень 2018 року в розмірі 829 грн. 66 коп.

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання нез`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу у заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Вказані правовідносини між сторонами регулюються нормами ЦК України, Закону України «Про туризм», Закону України «Про захист прав споживачів», Правилами користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених наказом Державної туристичної адміністрації від 16 березня 2003 року №9, які є спеціальними нормами, які регулюють правовідносини з приводу надання готельних послуг.

Згідно ст. 68 ЖК Української РСР, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК Української РСР, члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку.

Згідно ст. 64 ЖК Української РСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно до пункту 8 статті 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник - член об`єднання зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі.

Відповідно до частини 6 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», заборгованість власників квартир по укладених договорах, пов`язаних з утриманням будинку та оплатою комунальних послуг, стягується в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідач являється власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 та проживає у ній. Реального розподілу квартири між співвласниками, у встановленому законом порядку не здійснено. Не встановлено порядку користування квартирою між співвласниками, у встановленому законом порядку, відтак і не розділено рахунки по оплаті житлово-комунальних послуг.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою у період з червня 2016 року по грудень 2018 року витрачено 3318,63 грн., що пдтверджується відповідними квитанціями, копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними зі спільним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, що припадає на нього.

За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову в частині стягнення з відповідача 1/4 вже понесених позивачкою витрат на утримання спільного майна. З відповідача слід стягнути у користь позивачки 1/4 частину від 3318,63 грн., тобто 829,66 грн.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Згідно довідки № 365233 серії 12 АА, позивачка є інвалідом І групи, тому звільнена від сплати судового збору.

Відповідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України..

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. у користь держави.

Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об`єктивності, грунтуються на законі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 263-265, 268, 284-285 ЦПК України, с у д,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1/4 частину понесених витрат на утримання квартири АДРЕСА_1 за період з червня 2016 року по грудень 2018 року в розмірі 829 (вісімсот двадцять дев`ять) грн. 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. (сімдесят грн. 40 коп.).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: В. І. Марчук