Провадження № 6/522/1017/19
УХВАЛА

про поновлення пропущеного строку

для пред`явлення виконавчого листа до виконання

27 червня 2019 року

Приморський районний суд міста Одеси :

під головуванням судді Абухіна Р.Д.

за участю секретаря судового засідання Маланчової В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника Акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль»- « про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання» по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

АТ « Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду із позовом, по якому просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь банку суму заборгованості за кредитним договором №014/0054/74/36713 від 22.09.2005 року в розмірі 7 007, 36 дол. США.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.02.2016 року позов задоволено.

19.06.2019 року представник позивача подав до суду заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, посилаючись на ту обставину, що представник позивача неодноразово звертався до суду із заявою про видачу виконавчих листів, однак фактично отримав їх в травні 2019 року.

В судове засідання заявник та відповідачі не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.2 ст.433 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

В своїй заяві заявник посилається на що представником виконавчі листи були отримані в травні 2019 року, тобто після спливу строку на його пред`явлення.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчі листи представником позивача отримані 23.05.2019 року.

Відповідно до Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, звернення до виконання судових рішень здійснюється з урахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження", а також інших актів законодавства. Виконавчі документи, що надсилаються судом на адресу органів державної виконавчої служби, мають відповідати вимогам, установленим ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Звернення до виконання судових рішень покладається на суд, що розглянув справу у першій інстанції. Вироки, рішення, ухвали та постанови суду звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справи до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання. Усе листування щодо звернення до виконання вироків, рішень, ухвал і постанов покладається на апарат суду.

Виконавчі листи реєструються в журналі обліку виконавчих документів, виданих судом. У разі особистої явки стягувача виконавчий лист видається йому під підпис, в іншому випадку виконавчий лист разом із супровідним листом надсилається стягувачу рекомендованим поштовим відправленням. Повернутий без вручення стягувачу виконавчий лист разом із конвертом приєднується до справи. У разі повторного звернення стягувача до суду йому видається виконавчий лист.

У справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" зазначено, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. У контексті вищезазначеного, суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Суду у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

Отже, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України").

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви, у зв`язку з чим, підлягає задоволенню.

Суд, вивчивши надану заяву, дослідивши матеріали справи приходить до висновку що заява АТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 433 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» строк на пред`явлення виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси 17.05.2019 року по справі № 522/22517/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» боргу за кредитним договором № 014/0054/74/36813 від 22.09.2005 року в сумі 7007,36 дол. США та сплачені позивачем судові витрати в сумі 2259,48 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Р.Д. Абухін

27.06.2019