Справа № 515/41/19
Провадження № 2/515/406/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Семенюк Л.А.,

за участю секретаря Унгурян Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Татарбунари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить, збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2 000 грн., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до повноліття старшої доньки, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 та в подальшом,у в розмірі 2 000 грн. до повноліття меншої доньки, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.05.2003 року y сторін народилась дитина - ОСОБА_3 . 06.05.2010 pоку між позивачем тa відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 23. Від шлюбу народилась друга дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 09.08.2013 р. по справі № 515/728/13-ц шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Також, рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 15.07.2013 р. по справі № 515/730/13-ц задоволено позовні вимоги позивача про стягнення аліментів та встановлено: стягувати аліменти з ОСОБА_2 нa користь ОСОБА_5 (прізвище на даний час АДРЕСА_1 ) в твердій грошовій сумі нa утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 400 грн. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 27 березня 2013 року до повноліття старшої доньки, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 та в подальшому, в розмірі 300 грн. до повноліття меншої доньки тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Свої вимоги мотивує тим, що їхня старша неповнолітня донька - ОСОБА_3 має серцеві захворювання, та їй рекомендовано: спостереження педіатра, кардіолога за місцем проживання. Для того, щоб слідкувати за станом здоров`я дитини та не допустити його погіршення, за рекомендацією лікарів, дитина спостерігається у кардіолога, щороку проходить обстеження, ехокардиографію.

Всі обстеження та прийоми у лікарів позивачка сплачую самостійно, відповідач, як зазначає остання, матеріально не допомагає, додаткових коштів не виділяє. Розміру аліментів, які визначені рішенням суду, не вистачає на утримання двох неповнолітніх дітей, адже загальна сума на обох дітей становить лише 700 грн. на місяць.

Крім того, у зв`язку з інфляцією української валюти та підвищенням цін на лікування та проведення обстежень, позивач вважає доцільним збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів нa утримання неповнолітніх дітей до 2 000 грн. на кожну дитину щомісяця, оскільки на даний час позивачка нe може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітніх доньок.

Розмір збільшення аліментів обгрунтовує тим, що відповідач матеріально забезпечений, йому нa праві приватної власності належить двохкімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 160000 грн.; автомобіль марки ВАЗ 2107, 1980 року випуску за ціною 10000 грн.; земельна ділянка, розміром 6 га, яка була йому виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

10 січня 2019 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим в справі було визначено суддю Семенюк Л.А. (а.с.27).

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 січня 2019 року вказана позовна заява залишена без руху та запропоновано позивачці усунути вказані в ній недоліки в строк не більше десяти днів з дня вручення копії ухвали (а.с.31).

13 лютого 2019 року позивачка надала суду заяву про уточнення позовних вимог на виконання ухвали суду від 18 січня 2019 року (а.с.33).

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 лютого 2019 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначенням судового засідання (а.с.61).

26.04.2019 року до суду від ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву, згідно якого, останній позовні вимоги визнає частково, вважаючи, що розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання їхніх доньок, може бути збільшено до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. При цьому посилається на те, що позивачкою не доведена можливість сплати ним аліментів на утримання дітей у сумі заявленого позову (а.с.68).

Також зазначає, що дійсно у його власності є майно, на яке посилається позивачка, але це житло, в якому він проживає, та з якого не отримує доходу, а також автомобіль, якому майже 40 років та який знаходиться в поганому стані, з якого також не можливо отримати прибуток. Крім того, що стосується земельної ділянки, площею 6 га, то це є його єдине джерело доходу, з якого він отримую невеликий дохід один раз на рік. Також зазначає, що ним 24.01.2017 року припинено підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_2 . Тому, сплачувати суму, на яку претендує позивачка, в розмірі 48 000 грн. на рік (по 2000 грн щомісячно на кожну дитину), він не має можливості, оскільки це значно перевищує розмір прибутку з його єдиного джерела доходу.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивачка надала до суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просила розглянути справу у її відсутність (а.с.88).

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити частково з урахуванням відзиву на позов (а.с.83).

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.

Дослідивши докази, подані позивачкою в обґрунтування позовних вимог та відповідачем, в додатку до свого відзиву на позов, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та правову норму, яка підлягає застосуванню до них, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області 28.05.2009 року (а.с.43) та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області 06.07.2010 року (а.с.44).

Згідно копії рішення Татарбунарського районного суду Одеської області по справі 515/728/13-ц від 09 серпня 2013 року (а.с.16-17,52-53) шлюб, зареєстрований 06 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області між сторонами у справі - розірвано.

Копією рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 липня 2013 року по справі № 515/730/13-ц (а.с.20-22,54-56) стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі на утримання двох дітей: в розмірі 400 грн. щомісячно до повноліття старшої доньки, та в подальшому в розмірі 300 грн. щомісячно до повноліття меншої доньки, починаючи з 27 березня 2013 року.

За період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2018 року інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня, що підтверджується відомостями з державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 29.03.2019 року за № 187 (а.с.71).

Згідно повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 від 28.03.2019 року (а.с.70) та відповіді на безкоштовний запит до наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань інформації (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) (а.с.72), діяльність ФОП ОСОБА_2 припинено 24.01.2017 року.

Крім цього, позивачкою надано копії консультативних висновків, медичних виписок про стан здоров`я дитини (а.с.45-50), з яких просліджується, що ОСОБА_6 , 2003 року народження, має ряд захворювань, а тому періодично проходить необхідні стаціонарні обстеження та лікування.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Як передбачено ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Законом України "Про Державний бюджет на 2019 рік" передбачено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд, за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Аналізуючи вищезазначені норми закону та надані сторонами докази, суд вважає необґрунтованими доводи позивачки в частині вимог збільшення розміру аліментів з відповідача на її користь на утримання двох дітей до 2000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки суду нею не надано достатніх належних та допустимих доказів покращення майнового стану відповідача та головне, того, що останній спроможний надавати грошову допомогу на утримання дітей в такому розмірі.

Доводи позивачки щодо необхідності збільшення розміру аліментів з урахуванням стану здоров`я її старшої доньки ОСОБА_7 , яка потребує періодичних обстежень лікарів педіатра та кардіолога, за що позивачка самостійно сплачує рахунки, суд відхиляє, оскільки остання не позбавлена можливості звернення до суду з окремим позовом відповідно до ст.185 СК України щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину, надавши відповідні докази.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо зміни розміру аліментів, враховує те, що відповідач є здоровою, працездатною особою, на утриманні інших осіб не має, будь-яких інших доказів присуджених стягнень з нього суду не представив, та може надавати матеріальну допомогу, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, також враховується часткове визнання відповідачем позову щодо стягнення аліментів на кожну дитину в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За вказаних обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, призначених рішенням Татарбунарського районного суд Одеської області від 15 липня 2013 року (справа № 515/730/13-ц) та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на кожну дитину у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дітей. При цьому, суд керується наступним.

Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу ст. 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.

Аналіз положень ст.191 і ст.192 СК України дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що «присудження аліментів» і «зміна способу стягнення аліментів» - це є різні поняття, якщо у першому випадку йдеться про вирішення вперше спору про стягнення аліментів, то у другому випадку про зміну порядку, розміру вже стягуваних аліментів. Отже, для вирішення вперше спору про стягнення аліментів з метою захисту інтересів дитини спеціальною нормою закону (ч.1 ст.191 СК України) передбачено стягнення аліментів за рішенням суду з дня пред`явлення позову. А для судових рішень у спорах про зміну розміру аліментів законом передбачений загальний порядок, тобто змінений розмір аліментів стягується з дня набрання судовим рішенням законної сили. Саме з цих підстав у абзаці 4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Тому, вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача аліментів у збільшеному розмірі з моменту звернення до суду, не відповідають вимогам закону та підлягають відхиленню.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, враховуючи, що станом на 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 921 гривню, тому ставка судового збору в даній справі становитиме 768 гривень 40 коп.

На підставі ст.141 ЦПК України, так як позивачку було звільнено від сплати судового збору по даній категорії справ, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статями 182, 191, 199, 200 СК України, статями 4, 13, 76, 81,141, 247, 263-265, 430 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 , за рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 15.07.2013 року по цивільній справі № 515/730/13-ц.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , громадянки України, мешкає за адресою: АДРЕСА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дітей.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Раніше виданий виконавчий лист по справі № 515/730/13-ц відізвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.А.Семенюк