Справа № 606/786/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Теребовлянської міської ради третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись в суд із позовом до Теребовлянської міської ради третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивачі вказують, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 5 членів: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 головою якого був ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належну йому частку житлового будинку, яку прияйняла ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, однак не може оформити спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене позивачі , просять задовольнити позов.

Позивачі в підготовче судове засідання до суду не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, про що надали до канцелярії суду письмові заяви.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Представник третьої особи Теребовлянської державної нотаріальної контори не з`явився, будучи налужним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, однак подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Як вбачається із дублікату Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25.04.1990 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Теребовлянської районної ради народних депутатів №71 від 20.04.1990 року, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , дійсно належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_6 та складається з 5-ох членів.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міськоїради від 10.09.2018 року, на час видачі свідоцтва на право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , (колгоспний двір), головою якого був ОСОБА_6 та складається з 5-ох членів. Його членами є дружина- ОСОБА_2 , дочка - ОСОБА_1 , зять - ОСОБА_3 , внук- ОСОБА_4 , внук - ОСОБА_5 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/6 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 05.10.1956 року зареєстрували шлюб.

Відповідно до довідки виданої Теребовлянським районним бюро технічної інвентаризації №323 від 04.10.2018 року, житловий будинок за АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колишнього колгоспного двору ОСОБА_6 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Тербовлянської районної ради на підставі рішення №71 від 20.04.1990 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області від 22.11.2005 року, актовий запис №25.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , в графі батько вказаний ОСОБА_6 , в графі мати - ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 11.09.1982 року зареєстрували шлюб.

Як вбаається із рішення Теребовлянського районного суду від 25.06.2012 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано, та залишено ОСОБА_1 прізвище "ОСОБА_1"

04.11.2005 року ОСОБА_2 звернулась до Теребовлянської державної нотаріальної контори із заявою засвідченою державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори Сторож В.М., зареєстрованої в реєстрі за №1656, про відмову від спадщини на користь дочки ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина за законом на належну йому 1/6 частку житлового будинку, яку прийняла донька в порядку передбаченому ст. 1268 ЦК України, однак не оформила спадкових прав.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно довимог ч.1ст.1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору та визнати право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 як спадкове майно після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 3,4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.392, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, суд ,-

В ИР ІШ ИВ :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Теребовлянської міської ради третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належну їй, як колишньому члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належну їй, як колишньому члену колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка