Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 352/2466/15-ц

провадження № 61-13769св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк

«Правекс-Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області в складі колегії суддів: Ковалюка Я. Ю., Матківського Р. Й., Малєєва А. Ю., від 07 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

21 грудня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просило стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 742,60 доларів США, пеню в розмірі 761,40 грн.

Свої вимоги ПАТ КБ «Правекс-Банк» мотивувало тим, що 18 жовтня 2006 року між акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 23009-033/06Р, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 14 768 доларів США зі сплатою

12 % річних строком до 18 жовтня 2012 року. Відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені договором. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 18 жовтня 2006 року було укладено договір поруки, згідно з яким поручитель взяла на себе зобов`язання солідарно відповідати за зобов`язаннями позичальника. У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань станом на 14 липня 2015 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 742,60 доларів США, що є заборгованістю зі сплати основної суми кредиту. Крім того, за несвоєчасне погашення кредиту банк заявив до стягнення пеню у розмірі 761,40 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 погашено заборгованість за кредитним договором та припинено зобов`язання у відповідності з вимогами статті 599 ЦК України.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2016 року рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської

області від 10 серпня 2016 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором від 18 жовтня 2006 року № 23009-033/06Р станом на 14 липня 2015 року в сумі

2 102,60 доларів США, що еквівалентно 24 516,31 грн. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, зібраним доказам дана неналежна правова оцінка, висновок про відсутність підстав для задоволення позову є неправильним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2016 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2016 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати зазначене судове рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Короткий зміст вимог заперечення на касаційну скаргу

У березні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на необґрунтованість доводів касаційної скарги, просив касаційну скаргу відхилити в частині вимоги щодо ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ПАТ КБ «Правекс-Банк» мотивована тим, що рішення апеляційного суду ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема апеляційним судом не було повно та всебічно досліджено обставини, якими банк обґрунтував свої вимоги, що призвело до ухвалення незаконного рішення. ПАТ КБ «Правекс-Банк» зазначило, що платежі, суми за якими суд виключив із розміру заборгованості, банком були отримані і враховані в розрахунку, такі платежі були зараховані на оплату пені. На підтвердження такого свого твердження банком надано розрахунок.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

Заперечення ОСОБА_1 на касаційну скаргу мотивоване тим, що на його думку зобов`язання за кредитним договором ним виконано в повному обсязі, зобов`язання між ним та банком припинені та для будь-якого повторного стягнення в подальшому немає жодних правових підстав.

З твердженням про існування решти боргу він не погоджується і не визнає таких вимог, та вважає, що ПАТ КБ «Правекс-Банк» пропущено строк позовної давності на звернення до суду з вимогою про стягнення неправильно розрахованої суми боргу. Крім того зазначає, що банком у розрахунку заборгованості за кредитним договором № 23009-033/06Р не були враховані всі внесені ним платежі, починаючи з 2012 року по травень 2014 року.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано цивільну справу № 352/2466/15-ц із Тисменицького районного суду Івано-Франківської області.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2017 року справу за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до судового розгляду.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства

України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

15 березня 2018 року справу № 352/2466/15-ц передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2019 року справу № 352/2466/15-ц призначено

судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.

Фактичні обставини справи

Судами встановлено, що 18 жовтня 2006 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 23009-033/06Р, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі 14 768 доларів США на придбання автомобіля зі сплатою 12 % річних строком до 18 жовтня 2012 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та у порядку, що встановлені договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 18 жовтня 2006 року було укладено договір поруки, згідно з яким поручитель взяла на себе зобов`язання солідарно відповідати за зобов`язаннями позичальника ОСОБА_1

Зобов`язання за кредитним договором, укладеним, 18 жовтня 2006 року, кінцевий строк виконання за яким настав 18 жовтня 2012 року,

ОСОБА_1 належним чином не виконувались, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 19 серпня 2013 року, відповідно до наданого ПАТ КБ «Правекс-Банк» розрахунку, складала 7 845,22 доларів США.

Листом від 29 листопада 2013 року № 25749/97-04 банк звернувся до

ОСОБА_1 з вимогою про погашення вказаної вище заборгованості, в якій пропонував протягом не більше ніж тридцяти календарних днів з дати отримання вимоги погасити заборгованість у повному обсязі та попередив про вчинення виконавчого напису на підставі нотаріально посвідченого договору застави транспортного засобу від 18 жовтня 2006 року щодо звернення стягнення на автомобіль марки «OPEL ASTRA 1.4», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , у разі невиконання вимоги в добровільному порядку.

У добровільному порядку вимогу банку ОСОБА_1 не виконано.

Про отримання ОСОБА_1 вимоги від 29 листопада 2013 року свідчить його лист на адресу банку від 13 грудня 2013 року, який міститься в матеріалах справи, з повідомленням про неможливість виконання вимоги протягом тридцяти днів та проханням про реструктуризацію боргу.

Відповідно до виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олофінського О. В. від 04 лютого 2014 року звернуто стягнення на рухоме майно: автомобіль марки «OPEL ASTRA 1.4», 2006 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2 , тип транспортного засобу - легковий комбі-В, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ КБ «Правекс-Банк» на загальну суму 62 683 грн 31 коп. (станом на19 серпня 2013 року).

28 березня 2014 року банк звернувся до відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом від 04 лютого 2014 року № 347, у якій просив виконати вказаний виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олофінським О. В., щодо звернення стягнення на рухоме майно - автомобіль марки «OPEL ASTRA 1.4», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , у рахунок погашення заборгованості перед ПАТ КБ «Правекс-Банк» на загальну суму 62 683,31 грн (станом на 19 серпня 2013 року).

У квітні 2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису щодо звернення стягнення на належний відповідачеві автомобіль для задоволення вимог банку в розмірі 62 683,31 грн.

У травні 2014 року ОСОБА_1 погашено вказану суму, однак у зв`язку зі знеціненням гривні (станом на 15 травня 2014 року за курсом НБУ еквівалент 1 долара США становив 11,66 грн) була зарахована банком як погашення заборгованості на суму 5 102,62 доларів США. Різниця між заборгованістю ОСОБА_1 за основним зобов`язанням (7 845,22 доларів США) та виконаною частиною зобов`язання склала 2 742,60 доларів США.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 02 липня 2014 року виконавче провадження № 43022534 з примусового виконання виконавчого напису № 347 від 04 лютого 2014 року закінчено у зв`язку з добровільною сплатою боржником боргу у сумі 62 683,31 грн. Примусове виконання виконавчого напису № 347 від 04 лютого 2014 року не вчинялось.

Станом на 14 липня 2015 року банк за кредитним договором

№ 23009-033/06Р, укладеним із ОСОБА_1 , нарахував заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 2 742,60 доларів США. За несвоєчасне погашення кредиту банк нарахував до стягнення пеню в розмірі 761,40 грн.

У грудні 2015 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулося до суду з вказаною вимогою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частини другої статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ПАТ «Правекс-Банк» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 14 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення правовідносин, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 526 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення правовідносин, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що заборгованість за кредитним договором № 23009-033/06Р (номер контракту в системі програмного забезпечення банку 453RMCS121420044) станом на

14 липня 2015 року підлягає стягненню з ОСОБА_1 , однак за вирахуванням чотирьох платежів відповідача у рахунок погашення вказаної заборгованості на загальну суму 640 доларів США, які підтверджуються наданими відповідачем квитанціями від 14 лютого 2013 року на 200 доларів США, від 28 травня 2013 року на 120 доларів США, від 14 серпня 2013 року на 120 доларів США та від 13 березня 2014 року на 200 доларів США, не враховані банком у розрахунку заборгованості ОСОБА_1 .

З таким висновком апеляційного суду слід погодитись.

Відповідно до вимог статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частинами першою та четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється: з припиненням забезпеченого нею зобов`язання; після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Обґрунтованим є й висновок апеляційного суду про відмову в позові до поручителя у зв`язку з припиненням поруки із посиланням та те, що

ПАТ КБ «Правекс-Банк» не доведено факт пред`явлення вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання - 18 жовтня 2012 року, що відповідає вимогам пункту 1.1 укладеного договору поруки.

Отже, висновок апеляційного суду про часткове задоволення позову

ПАТ КБ «Правекс-Банк» є правильним.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення, й зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками апеляційного суду щодо їх оцінки.

Зокрема слід зазначити, що не заслуговує на увагу твердження

ПАТ КБ «Правекс-Банк» про те, що платежі ОСОБА_1 відповідно до квитанцій від 14 лютого 2013 року на суму 200 доларів США, від 28 травня 2013 року на суму 120 доларів США, від 14 серпня 2013 року на суму

120 доларів США та від 13 березня 2014 року на суму 200 доларів США були враховані банком під час розрахунку заборгованості та такі платежі були зараховані на погашення пені, оскільки в розрахунку, наданому банком разом із позовною заявою, відомості щодо таких платежів відсутні, до

апеляційного суду банк відповідних доказів не надавав та обґрунтовуючи апеляційну скаргу про вказане вище не зазначав, хоча судом першої інстанції було встановлено, що банком такі платежі не враховано в розрахунку заборгованості, про що було зазначено в рішенні. Доданий до касаційної скарги розрахунок із зазначенням вказаних вище сум не може бути взятий судом до уваги, оскільки відповідно до положень

статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій чи відкинуті ними.

Відповідно до положень статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення апеляційного суду без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
В. М. Коротун
В. П. Курило