ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2453/19Головуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М.
Провадження № 22-ц/817/706/19 Доповідач - Сташків Б.І.
Категорія - 304090300
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Сташків Б.І.

суддів - Хома М. В., Щавурська Н. Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Тернополі цивільну справу №607/2453/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2019 року, постановлену суддею Черніцькою І.М., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року АТ КБ "Приват Банк" звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2019 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою судді, АТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, а саме: для надання до суду письмових доказів на підтвердження повноважень особи, яка видала довіреність за №3207-К-Н-О від 25 липня 2018 року, зокрема першого заступника голови правління АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 уповноважувати інших осіб на представництво інтересів банку.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2019 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернуто позивачу, в зв`язку з не усунення недоліків у строк вказаний в ухвалі суду.

Однак з даним висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів апеляційного суду, виходячи з наступного.

Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України - суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається із поданої апеляційної скарги в суд першої інстанції на виконання вимог ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області було надіслано заяву про усунення недоліків позовної заяви та надано наказ № СП-2018-6937670 від 04.07.2018 року "Про делегування права видавати довіреності від імені Банку " ОСОБА_2 , Першому заступнику Голови Правління Банку. Про факт направлення даної заяви про усунення недоліків, зокрема свідчить витяг з зареєстрованих поштових листів, який направлено Тернопільському міськрайонному суду 27 лютого 2019 року за №537924 (а.с.21).

Повернення позовної заяви із підстав, які не перешкоджають її розгляду, є порушенням права на доступ до правосуддя, принцип якого проголошено ст.55 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п.1 ст.6 Конвенції.

Виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення судом першої інстанції позовної заяви АТ КБ "Приват Банк" унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає , що суд першої інстанції передчасно дійшов до висновку, що позовна заява АТ КБ «Приват Банк» підлягає поверненню позивачу , оскільки стороною позивача доведено про направлення до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків позовної заяви від 26 лютого 2019 року за №20190222/3747.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підстави для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зазначені в ст. 379 ЦПК України, однією з яких є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Порушення норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали і безпідставного повернення позовної заяви Банку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та порушує права заявника на гарантії захисту у суді своїх інтересів, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" на ухвалу - задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2019 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного тексту постанови - 17 липня 2019 року.

Головуючий: Сташків Б.І.

Хома М.В.

Судді: Щавурська Н.Б.