Справа № 452/317/19 Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І.А.
Провадження № 22-ц/811/1201/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Копняк С.М.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 .Й ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 лютого 2019 року у справі за заявою ОСОБА_4 , заінтересована особа: ОСОБА_5 , відділ у справах сім`ї, молоді та спорту Самбірської районної державної адміністрації про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2019 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зазначеною заявою про видачу обмежувального припису у вигляді:

-заборони ОСОБА_5 перебувати в місці її проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборони ОСОБА_5 здійснювати листування та телефонні розмови із нею;

-заборонити ОСОБА_5 відвідування дітей за їх місцем проживання.

Обмежувальний припис просила видати строком на 6 місяців.

Свої вимоги мотивувала тим, що з ОСОБА_5 з 21 липня 2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, який у січні 2018 року між ними було розірвано. В шлюбі у них народилось двоє дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

06 червня 2018 року рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області було частково задоволено позов ОСОБА_5 та залишено години і дні відвідування дітей, встановлені рішенням органу опіки та піклування Самбірської РДА.

Після розлучення заявник потерпає від психологічного домашнього насильства з боку ОСОБА_5 , коли він відвідує дітей, яке не в змозі терпіти.

Це погрози різного характеру, постійне вчинення ним сварок, які здебільшого відбуваються в присутності дітей.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21.05.2018 р. ОСОБА_5 звільнено від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, оголошено усне зауваження та закрито провадження по справі.

ОСОБА_5 на даний час перебуває на обліку в органах поліції, як особа яка вчиняє домашнє насильство.

11 серпня 2018 р. ОСОБА_5 вчинив щодо неї фізичне насильство, яке виразилось у заподіянні їй тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим вона зверталась в поліцію.

26 січня 2019 р. ОСОБА_5 під час відвідування дітей згідно графіку відвідування, через її відмову розбудити сина ОСОБА_9 , почав кричати на неї, телефонувати та говорити, що вона порушує умови спілкування та не надає йому дітей. Всі незаконні дії були нею зняті на відео.

Вважає, що на даний час існує реальна загроза продовження домашнього насильства щодо неї з боку ОСОБА_5 та настання більш тяжких наслідків для психічного, а можливо і фізичного її здоров`я.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 5 лютого 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 , заінтересована особа: ОСОБА_5 , відділ у справах сім`ї, молоді та спорту Самбірської районної державної адміністрації про видачу обмежувального припису відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_10 . Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушення норм матеріального права. Звертає увагу, що вона звернулася до суду для видачі обмежувального припису відносно колишнього чоловіка ОСОБА_5 , оскільки він вчиняє щодо неї психологічне насильство, у зв`язку з чим перебуває на обліку як особа, яка вчиняє домашнє насильство. Стверджує, що суд своїм рішенням фактично підтримав протиправні насильницькі дії ОСОБА_5 щодо неї та дітей. Просить рішення Самбірського районного суду Львівської області від 5 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про видачу обмежувального припису повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_11 в підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису, суд виходив з тих обставин, що заявником не доведено того, що ОСОБА_5 вчиняв по відношенню до неї 11 серпня 2018 року та 26 січня 2019 року домашнє насильство відносно заявника, а також, що існує реальна загроза та ризики продовження домашнього насильства по відношенню до заявника. Також суд прийшов до висновку, що ОСОБА_12 звернулася до суду із даною заявою з метою намагання призупинити дію рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 6 червня 2018 року, яке набрало законної сили, і на певний період усунути ОСОБА_5 від можливості приймати участь у спілкуванні та у вихованні синів.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 січня 2018 року шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_5 розірвано.

Постановою судді Самбірською міськрайонного суду Львівської області від 21.05.2018 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Із листа начальника Самбірського відділу поліції ГУ НП у Львівській області від 23.08.2018 р. відомо, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у Самбірському ВП ГУ НП у Львівській області як особа, яка вчинила домашнє насильство, оскільки 07.05.2018 р. відносно гр. ОСОБА_5 було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Львівського апеляційного суду в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ від 18 грудня 2018 року залишено рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 6 червня 2018 року без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Із вказаної постанови Львівського апеляційного суду відомо, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 6 червня 2018 року позов ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_13 та ОСОБА_14 задоволено частково та зобов`язано ОСОБА_12 усунути перешкоди ОСОБА_5 щодо участі у спілкуванні та у вихованні синів. Визначено позивачу побачення із дітьми у присутності матері ОСОБА_12 за місцем проживання у АДРЕСА_1 , або в іншому за погодженням із нею місці для спілкування у час із 14.30 год. до 17.30 год. у першу, третю середу та другу і четверту суботу кожного місяця. В решті позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Згідно відомостей окремої ухвали Львівського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року, вбачається, що судом було встановлено, факт не виконання ОСОБА_12 , рішення органу опіки та піклування, яким визначено спосіб участі батька у вихованні дітей та спілкування з ними. Позивач ( ОСОБА_5 ) є військовослужбовцем, місце його служби віддалене від місця проживання дітей. Організація участі у вихованні дітей вимагає докладання ним додаткових зусиль для доїзду до місця проживання дітей. Перешкоди у зустрічах з дітьми у визначений органом опіки та судовим рішенням час, є порушенням прав батька у вихованні дітей та перешкоджають виконанню ним своїх батьківських обов`язків.

Про наведене в описовій частині ухвали Апеляційним судом повідомлено Самбірську районну державну адміністрацію для організації контролю за виконанням рішення суду і органу опіки та піклування з метою запобігання порушень сімейного законодавства щодо участі батька у вихованні дітей ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають із матір`ю ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до положень пунктів 3, 6, 8, 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані,, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника уявляє собою встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Відповідно до змісту частини першої статті 26 Закону у разі вчинення домашнього насильства постраждала особа або її представник, у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування мають право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника.

Частинами другою-четвертою статті 26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

З огляду на викладене, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Оскільки діти ОСОБА_12 та ОСОБА_5 проживають разом із своєю матірю, а також те, що ОСОБА_5 як батько має право на участь у вихованні та утриманні своїх дітей, обмежувальний припис у вигляді:-заборони ОСОБА_5 перебувати в місці її проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 ;-заборонити ОСОБА_5 відвідування дітей за їх місцем проживання, не може бути застосований.

Проте, колегія суддів вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний припис у вигляді заборони йому здійснювати листування та телефонні розмови з ОСОБА_17 строком на 6 місяців.

Зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Судом встановлено, що з сторони ОСОБА_5 щодо ОСОБА_18 вчинялося домашнє насильство і є ризикипродовження та їх повторення, а тому з метою захисту прав заявника від насильства в сім`ї, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний припис у вигляді заборони сороці здійснювати листування та телефонні розмови з ОСОБА_17 строком на 6 місяців з для ухвалення даної постанови.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_4 задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис щодо заборони ОСОБА_5 листування та телефонні розмови з ОСОБА_17 строком на 6 місяців.

В решті вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11 червня 2019 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Копняк С.М.