Постанова

Іменем України

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 665/263/17

провадження № 61-32051св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представники позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

відповідач - ОСОБА_6 ,

представник відповідача - ОСОБА_10,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_5 , на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області у складі судді Пилипенко І. О. від 27 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області у складі колегії суддів: Ігнатенко П. Я., Воронцової Л. П., Полікарпової О. М. від 29 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання інформації недостовірною та зобов`язання її спростувати, відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що під час спілкування відповідача із журналістами програми «Територія закону» і газети «Наша версія» ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомила наступне: «Коли прийшов ОСОБА_1 , в селі почалися проблеми. До нього було все спокійно, люди нормально жили, в ладу один з одним, не виникало ніяких проблем,… Потім вимагали, щоб я платила якісь податки, хоча в мене все сплачено. Я не заплатила, а багато людей заплатили нізащо, в кишеню ОСОБА_1 . Мені голова погрожує, каже, що приїдуть хлопці з Чаплинки і «ноги повидьоргують» за те, що ти підтримуєш ОСОБА_11. Грозився вижити мене з села, так і казав!».

Зазначені факти позивач просить визнати недостовірною інформацію та такою, що принижує його гідність та ділову репутацію та зобов`язати відповідача у строк десять календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати поширену інформацію шляхом оголошення у засобах масової інформації, які опублікували дану недостовірну інформацію, та стягнути з відповідача на свою користь 30 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 27 квітня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що інформація щодо ОСОБА_1 , яка була розповсюджена ОСОБА_6 під час спілкування із журналістами інтернет-видання «Наша версія», стосувалась критики політичного діяча - голови Преображенської сільської ради Херсонської області, і дані відомості не є такими, які принижують честь, гідність чи ділову репутацію позивача та є оціночними судженнями, що містить особисту суб`єктивну думку відповідача, її переконання та критичну оцінку певних фактів діяльності позивача. Крім того, суд зазначив, що межі допустимої критичної інформації щодо позивача, як посадової особи, є ширшими порівняно з межами такої інформації щодо звичайних громадян і це відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 29 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2017 року представник ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що відповідачем не доведено, що поширена нею відносно позивача неправдива інформація є достовірною, що в силу вимог статті 10 ЦПК України 2004 року та статті 277 ЦК України є її процесуальним обов`язком. Крім того, суди не встановили, чи має редакція газети «Наша версія», інтернет-видання «Наша Версія» статус юридичної особи, не перевірили, чи є ця редакція структурним підрозділом юридичної особи та не роз`яснили право позивачу заявити клопотання про залучення до участі у справі автора інформаційного матеріалу.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 665/263/17 з Чаплинського районного суду Херсонської області.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Указану справу передано до Верховного Суду

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтернет-виданні «Наша версія» було надруковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_2», і на запитання журналіста ОСОБА_6 повідомила про те, що «Коли прийшов ОСОБА_1, в селі почались проблеми, до нього було все спокійно, люди нормально жили, в ладу один з одним, не виникало ніяких проблем, але якщо і виникали, то їх завжди вирішували без суперечок. Якось ми поливали картоплю на власній ділянці - а нам землевпорядник ОСОБА_2 нарахував штраф за воду невідомо з чого. Потім вимагали щоб я платила якісь податки, хоча в мене все сплачено. Я не заплатила, а багато людей заплатили нізащо в кишеню ОСОБА_1. Мені голова погрожує каже, що приїдуть хлопці з Чаплинки і ноги повидьоргують, за те, що ти підтримуєш ОСОБА_11. Грозився вижити мене з села так і казав!».

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач вважав, що така інформація є недостовірною та принижує його честь, гідність і ділову репутацію, тому підлягає спростуванню.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Кожен має право на свободу вираження поглядів в розумінні статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Відповідно до частини першої статті 302 ЦК України фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що слід розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень - не можна. Предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці ЄСПЛ при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (LINGENS v. AUSTRIA, № 9815/82 від 08 липня 1986 року).

Згідно з частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Разом з тим слід відрізняти деякі висловлювання, які хоч і мають характер образи, однак в цілому контексті є оцінюючими судженнями з урахуванням вживаних слів та виразів з використанням мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири).

Судження - це те саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (KARPYUK AND OTHERS v. UKRAINE, № 30582/04, 32152/04, § 188, ЄСПЛ, 06 жовтня 2015 року).

Преса відіграє істотну роль у демократичному суспільстві. І хоча вона не може переступати певні межі, зокрема, щодо репутації, прав інших осіб і необхідності запобігання розголошенню конфіденційної інформації, тим не менш, її обов`язком є передавати у спосіб, сумісний із її обов`язками та відповідальністю, інформацію та ідеї з усіх питань суспільного інтересу, включно з тими, що стосуються правосуддя. Не тільки на неї покладається завдання передавати таку інформацію та ідеї; громадськість також має право їх отримувати. Стаття 10 захищає не лише суть висвітлених ідей та інформації, але також і форму, в якій вони надаються. Журналістська свобода також включає можливість перебільшень або навіть провокацій. (GAZETA UKRAINA-TSENTR v. UKRAINE, № 16695/04, § 46, ЄСПЛ, 15 липня 2010 року).

З урахуванням усталеної практики ЄСПЛ щодо застосування статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів погоджується із висновками судів про відмову в задоволенні позову, оскільки інформація, повідомлена ОСОБА_6 журналістам та опублікована ІНФОРМАЦІЯ_1 в газеті «Наша версія», не містять фактичних даних, а є реалізацією права відповідача на вільне висловлювання своїх поглядів і є оціночним судженням, яке не підлягає спростуванню.

ОСОБА_1 є сільським головою Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, тому має бути готовим виявляти більшу толерантність до висловлювань засобів масової інформації, оскільки межа допустимої критики щодо такої посади визначається з урахуванням конкретних обставин і може бути ширшою, ніж щодо приватної особи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанцій, невірного розуміння заявником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції, були предметом перегляду судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 27 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 29 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун