Провадження №2/447/54/19
Справа №447/1590/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

08.04.2019 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Бачун О. І.

при секретарі Крочак І.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ПАТ КБ « Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

в с т а н о в и в:

19.07.2017 року ПАТ КБ ПриватБанк пред`явив позов про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору у розмірі 46293,71 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 02.11.2012 року сторони уклали кредитний договір №б/н., в результаті якого відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов`язаний здійснювати погашення заборгованості, однак, не надала своєчасно позивачу кошти для погашення заборгованості, в результаті чого у неї виникла заборгованість станом на 31.05.2017 року у розмірі 46293,71 гривні, з яких: 2257,55 гривень - заборгованість за кредитом; 37455,51грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00грн. штраф (фіксована частина), 2180,65 грн. штраф (процентна складова). Відповідача було повідомлено про суму заборгованості, однак вона її не погасила.

Представник відповідача Панчук Ю.Г. згідно поданої заяви просить у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк « Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити у зв`язку із строком позовної давності. В обґрунтування заяви покликається на те, що як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем , 31.05.2013 року виникла прострочена заборгованість по тілу кредиту та 23 січня 2013 року за процентами та користування кредитом. Крім того з вищезгаданого розрахунку випливає, що останнє погашення заборгованості позичальника за процентами було здійснено 03.01.2014 року та за тілом кредиту 13.02.2014 року, жодних погашень та інших надходжень по договору № б/н від 02.11.2012 року, після закінчення періоду не здійснювалось. У позивача з 13.02.2014 року виникло право на стягнення простроченої заборгованості за договором у судовий спосіб, проте протягом цього періоду заходи , щодо повернення боргу не здійснювались. Оскільки ПАТ КБ « Приват Банк» звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області лише 19.07.2017 року просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку із закінченням строків позовної давності.

У поданому представником позивача відзиву на заяву про застосування строку позовної давності просить позов задоволити. В обґрунтування заяви покликається на те, що відповідно до правил користування платіжною карткою , яка є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором , що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту , перебіг позовної давності , щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу , а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. Оскільки строк дії картки закінчився 11.2015 року , позивач звернувся до суду 11.07.2017 року, вважає що при зверненні до суду строк позовної давності дотримано. Щодо застосування строку позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов`язання триває, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно поданої представником відповідача відповіді на відзив на заяву про застосування строків позовної давності, зазначив, що останнє погашення заборгованості позичальника за процентами було здійснено 13 лютого 2014 року , жодних погашень та інших надходжень по договору № б/н від 02.11.2012 року після зазначеного періоду не здійснювалось. Саме останній платіж за грошовим зобов`язанням враховується при обчисленні строку позовної давності. Оскільки ПАТ КБ « Приват Банк» звернувся до суду із заявою про стягнення заборгованості за кредитом лише 19.07.2017 року , термін позовної давності сплив.

Сторони в судове засідання 08.04.2019 року не з"явились хоч були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено,що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.11.2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг , правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом на заяві. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.05.2017 року допустила заборгованість у сумі 46293,71, де 2257,55 грн. заборгованість за кредитом, 37455,51 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом,3900,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 500,00 грн. штраф( фіксована частина), 2180,65 штраф( процентна складова), яку позивач просить стягнути у його користь.

Відповідно вимог ст. ст. 525,526 ЦК України , зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 02.11.2012 року,укладеного між Приват Банком та ОСОБА_1 31.05.2013 року виникла прострочена заборгованість по тілу кредиту , та 23.01.2013 року за процентами за користування кредитом.

Відповідно до ст.. 256 ЦК України позовна давність це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.. 257, 258 ч.2 п.1 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки( штрафу,пені).

Як вбачається із розрахунку останнє погашення заборгованості позичальника за процентами було здійснено 03.01.2014 року, за тілом кредиту 13.02.2014 року,право на стягнення у позивача виникло 13.02.2014 року, проте заходи , щодо повернення боргу не здійснювались.

Оскільки з позовною заявою ПАТ КБ « Приват Банк» звернувся лише 19.07.2017 року у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з пропущеним терміном позовної давності.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 256-258 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволені позову ПАТ КБ « Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.и днів з дня його проголошення.

Суддя Бачун О. І.