Справа № 202/2077/19
Провадження № 2-з/202/30/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

14 травня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря судового засідання - Кишковар Н.А.

представника позивача - адвоката Лубинець О.Г.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Шостакова С.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання договору довічного утримання недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання договору довічного утримання недійсним, провадження у якій було відкрито ухвалою судді від 08 квітня 2019 року.

Також позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . Заяву обґрунтовано тим, щопредметом позову є визнання недійсним договору довічного утримання, на підставі якого відбулось позбавлення батька позивачки проти його волі права власності на належне йому майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 . На підставі оскаржуваного договору відбувся перехід права власності на квартиру АДРЕСА_1 до відповідача. Таким чином, оскільки право власності на спірну квартиру в результаті посвідчення договору належить відповідачці, а тому до винесення рішення по справі остання може розпоряджатися нею на власний розсуд та не позбавлена можливості відчужити набуту квартиру до винесення судового рішення по справі, виникла необхідність у вжитті заходу забезпечення позову.

У підготовчому засіданні представник позивача та позивачка подану заяву підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача у підготовчому засіданні заяву визнав частково, вважав за можливим накласти заборону тільки на відчуження спірної квартири.

Заслухавши думку сторін, дослідивши заяву про забезпечення позову, приходжу до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання і т.ін.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи зазначені в заяві про забезпечення позову ризики, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову заборонивши до набрання законної сили рішенням по цивільній справі № 202/2077/19 вчиняти будь-які дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , оскільки саме даний захід буде належним і достатнім інструментом забезпечення ефективності судового захисту оспорюваного права.

Керуючись ст.ст. 149 - 155, 157, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання договору довічного утримання недійсним, задовольнити.

До набрання законної сили рішенням по цивільній справі № 202/2077/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання договору довічного утримання недійсним заборонити вчиняти будь-які дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Боржник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 20 травня 2019 року.

Суддя Г.О. Кухтін