Справа № 151/370/19
Провадження № 2/151/265/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Моцного В.С.

при секретарі: Сутовській А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чечельник, Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу №151/370/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Поповогребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Поповогребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, мотивуючи тим, що 02 травня 1997 року придбав у ОСОБА_4 житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , без нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, так як у вказаний період ОСОБА_4 у зв`язку зі станом здоров`я переїхала проживати до своєї дочки ОСОБА_2 в смт.Чечельник, а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Однак факт продажу зазначеного майна підтверджується розпискою, згідно якої ОСОБА_4 за продаж вищевказаного будинку отримала від позивача 800 гривень.

Позивач із травня 1997 року і до цього часу відкрито, безперервно володіє даним житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, а саме: доглядає за ним, утримує його, проводить поточний ремонт, а також рішенням 15 сесії Червоногребельської (тепер Поповогребельської) сільської ради 3 скликання, яка відбулась 09 червня 2001 року, позивачу надана земельна ділянка в постійне користування, площею 0,16 га, за адресою: АДРЕСА_1 і на якій знаходиться вищевказаний житловий будинок. Також позивач має на руках оригінали документів на зазначений будинок, що додатково підтверджує той факт, що він володіє вказаною нерухомістю добросовісно. Просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок, загальною площею 43,80 кв.м. житловою площею 29,90 кв.м., допоміжною 13,90 кв.м. позначеного на плані літерою "А", з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня - "Б", огорожа - "1-3", який знаходиться в АДРЕСА_1

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених в позові, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення.

Представник відповідача сільський голова Поповогребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області В.Катеринич в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.3 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Із розписки від 02.05.1997 року вбачається, що ОСОБА_1 купив у ОСОБА_4 житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , за що остання отримала кошти в сумі 800 гривень.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Червоногребельською сільською радою Чечельницького району Вінницької області 01 липня 1997 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок № НОМЕР_2 виконком Поповогребельської сільської ради ІНФОРМАЦІЯ_3 посвідчив, що цілий житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

З технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 , також вбачається, що власником вказаного житлового будинку, являється ОСОБА_4 .

Згідно довідки Поповогребельської сільської ради Чечельницького району Вінницької області від 21.03.2019 року за №300, ОСОБА_1 1976 року народження, дійсно зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 і рішенням 15 сесії Червоногребельської (тепер Поповогребельської) сільської ради 3 скликання, яка відбулась 09 червня 2001 року, йому надана земельна ділянка в постійне користування, площею 0,16 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, в житловому будинку, який знаходиться за зазначеною адресою ОСОБА_1 проводить ремонтні роботи для подальшого постійного проживання.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п.24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Приймаючи до уваги, що вищевказаний житловий будинок набутий позивачем правомірно, тобто він добросовісно заволодів майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років і іншим шляхом визнати за ним право власності неможливо, а також те, що відповідачі позов визнали, суд вважає, за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Так, позивачем згідно квитанції ОЩАДБАНКУ №12 від 15.05.2019 року сплачено судовий збір при поданні позову до суду в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп., оскільки позов відповідечами визнано до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 384 грн (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Керуючись ст.344 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 76-81, 142, 258-259, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія та номер паспорта НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 43,80 кв.м. житловою площею 29,90 кв.м., допоміжною 13,90 кв.м. позначеного на плані літерою "А", з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня - "Б", огорожа - "1-3", який знаходиться в АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія та номер паспорта НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 з Державного бюджету 384 грн (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок сплаченого ним судового збору згідно квитанції ОЩАДБАНКУ №12 від 15.05.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст судового рішення виготовлено 18 червня 2019 року.

Суддя