Справа № 502/1020/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області

про визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради про визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складалось з 1/2 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . В зазначеному будинку були зареєстровані та проживали дві особи на 16.04.1991 року, кожен з них мав право на 1/2 частину майна. Після смерті ОСОБА_2 належна їй 1/2 частина житлового будинку була успадкована ОСОБА_3 як спадкоємцем першої черги (чоловік спадкодавця), оскільки він проживав разом з ОСОБА_2 на момент її смерті, що підтверджується Витягом з домової книги, але з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався і спадкова справа не заводилась. Тобто ОСОБА_3 став володіти всім житловим будинком, але право власності ОСОБА_3 на житловий будинок не оформлював. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який на день смерті проживав в АДРЕСА_1 .Перед смертю 19.12.2016 року ОСОБА_3 зробив на все своє майно заповіт на ім`я позивача.На протязі 6-ти місяців з моменту відкриття спадщини позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, була відкрита спадкова справа, частину спадкового майна вона оформила в нотаріальному порядку, а саме їй було видане свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку.Але отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок вона не має можливості, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи на будинок, тому їй рекомендовано звернутись в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Жодного спору стосовно спадкового майна з фізичними особами не має, оскільки спадкоємців майна ОСОБА_3 , окрім позивача, не має.

Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без його участі та участі позивача.

Представник відповідача Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області 19.12.2016 р. ОСОБА_3 заповідав все своє нерухоме та рухоме майно ОСОБА_1 .

Відповідно до технічного паспорту, складеного КП КРР «РБТІ» 17.10.2016 р., житловий будинок по АДРЕСА_1 складається з: літ. А - житловий будинок (загальною площею 80,1 кв. метра, житловою площею 47,0 кв. метра), літ. Б кухня, літ. В сарай, літ. Г сарай, літ. Д баня, літ. Е - сарай, літ. Ж убиральня, № 1-4; I - надвірні споруди.

Як вбачається з інформаційного листа від 20.05.2019 р. № 210/02-14/148/2017, приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Ю. на підставі звернення ОСОБА_1 щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 роз`яснив, що за відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 56385975 від 03.06.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., інформація відносно ОСОБА_2 відсутня.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 56385969 від 03.06.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., інформація відносно ОСОБА_2 відсутня

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності ОСОБА_3 та житлового будинку, який було збудовано до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 81, 207, 259, 263-265, 315 ЦПК, ст. ст. 16, 1233 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області про визнання права власності за спадщиною- задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А - житловий будинок (загальною площею 80,1 кв. метра, житловою площею 47,0 кв. метра), літ. Б кухня, літ. В сарай, літ. Г сарай, літ. Д баня, літ. Е- сарай, літ. Ж убиральня, № 1-4;I- надвірні споруди в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников