Справа № 206/3738/17
Провадження № 6/206/14/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі :

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Щербині Є.С.,

розглянувши в порядку ст. 435 ЦПК України заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненою пошкодженням майна, -

за участю :

представника відповідача ОСОБА_3 С. адвоката Гончарова М.В.

представника позивача ОСОБА_2 адвоката Афанасьєва Р.Г.

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник відповідача ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення від 11 грудня 2017 року на один рік з дня винесення ухвали. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому зараз перебуває на пенсії, яка є єдиним джерелом його доходу. Пенсія складає 5518,05 гривень. Розмір суми відшкодування складає 46985,83 гривень та є значною для відповідача. Натомість при наданні певного проміжку часу відповідач матиме змогу зібрати необхідну суму для виконання рішення суду. Також матеріалами справи не встановлено прямого умислу відповідача на завдання шкоди позивачці, а тому зазначений факт також має бути прийнятий до уваги.

В судовому засіданні представник заявника (відповідача ОСОБА_1 ) адвокат Гончаров М.В. заяву підтримав в повному обсязі та наголосив, що відповідач являється особою пенсійного віку, а тому наразі не має можливості сплатити всю суму шкоди.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Афанасьєв Р.Г. в судовому засіданні заперечував щодо відстрочення виконання рішення суду. Також надав суду заперечення в яких зазначає, що судове рішення у справі набрало законної сили 12 грудня 2018 року. В якості підстави для відстрочення виконання рішення представник відповідача зазначає, що відповідач є пенсіонером та його єдиним джерелом доходу є пенсія, а тому у нього не має можливості зібрати всю суму для виконання рішення суду. Інших підстав для відстрочення виконання рішення суду заява не містить. Також звертає увагу на те, що згідно Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більше як 20 її відсотків. Таким чином, у випадку примусового виконання рішення суду щомісячні виплати будуть становити 20% від 5518,05 гривень, тобто 1103,61 гривень. За таких обставин рішення суду буде виконуватись 3,5 роки. Також шкоду було спричинено у січня 2017 року. З моменту спричинення шкоди минуло вже 2,5 роки, а з моменту набрання рішенням законної сили (12 грудня 2018 року) більше пів року, проте з того часу відповідач не відшкодував позивачці ні копійки.

Заслухав доводи учасників процесу, врахувавши фактичні обставини справи, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого.

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненою пошкодженням майна.

Рішенням суду від 11 грудня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 40345,83 гривень, витрати на оплату виконаних послуг з оцінки вартості матеріальних збитків Приватним підприємством «Експерт Борисфен» у розмірі 4000,00 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 640,00 гривень.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2017 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Конституційний Суд України вказує, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року №18- рп/2012 року).

У рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012 року №11-рп/2012 року (п.3 мотивувальної частини) зазначається, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до положень ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня його ухвалення.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

З огляду на вищенаведене розстрочення виконання рішення можливе судом лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Європейський суд допускає, що тільки за виняткових обставин Договірні Сторони мають право, зокрема, втручатися у судові провадження з виконання судових рішень, однак таке втручання не повинне спричиняти перешкоди виконанню судового рішення, безпідставно його відстрочувати (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

Так, представник позивача адвокат Афанасьєв Р.Г. в судовому засіданні зауважив, що з моменту заподіяння шкоди (січень 2017 року) минуло вже 2,5 роки, з моменту ухвалення рішення Самарським районним судом м. Дніпропетровська (11 грудня 2017 року) минуло 1,5 роки, а з моменту ухвалення постанови Дніпровським апеляційним судом та набранням рішенням законної сили (12 грудня 2018 року) минуло більше пів року. За цей час відповідач ОСОБА_1 жодних грошових коштів позивачці не відшкодував та з пропозицією часткового повернення коштів не звертався. Зазначені обставини також були підтверджені представником відповідача, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Зазначені обставини на думку суду свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 не має реального наміру відшкодування суму заподіяної шкоди позивачці ОСОБА_2 , а зазначена заява подана до суду лише з метою затягування строків виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами ст.ст. 78, 81, 435 ЦПК України, саме заявник зобов`язаний довести зазначений локальний предмет доказування, тобто виняткові підстави для відстрочки виконання судового рішення.

Згідно ж з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, у порушення вказаних норм чинного законодавства, у заяві про відстрочку виконання судового рішення заявником не наведено обставин, які мають характер особливих або виняткових, як не надано й доказів на підтвердження доводів та обставин передбачених ч. 4 ст. 435 ЦПК України, які б надавали підстави для відстрочки виконання рішення суду.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням всього вищевказаного в сукупності, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2017 року у справі № 206/3738/17.

Керуючись ст.ст. 260, 435 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненою пошкодженням майна.

Відповідно до ст. 353 ЦПК України, ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук