справа № 2-н-174/2009
провадження №6/489/198/19
УХВАЛА

Іменем України

18 червня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області (далі - Казначейство) про зупинення виконання виконавчого листа по справі № 2-н-174/2009 (№6/489/97/19) про стягнення з Казначейства на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнутої суми виконавчого збору в розмірі 2192,22 грн.

встановив:

Представник Казначейства звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа № 2 таким, що не підлягає виконанню по справі № 2-н-174/2009 (№6/489/97/19) про стягнення з Казначейства на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнутої суми виконавчого збору в розмірі 2192,22 грн.

Одночасно, просить зупинити виконання виконавчого листа до розгляду заяви про визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Ознайомившись із матеріалами заяви, суд приходить до наступного.

За вимогами статті 432 ЦПК України щодо визнання документа таким, що не підлягає виконанню за заявою стягувача або боржника, суд до розгляду заяви має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

У заяві вказано, що Казначейством з ОСОБА_1 не стягувався виконавчий збір та він не зараховувався на рахунки Казначейства, яке не було стороною по справі, так як згідно ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25.03.2019 позов було пред`явлено ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 . Згідно відповіді Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області було стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій, але без зазначення їх зарахування.

Згідно із статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України, а не на рахунок Державної казначейської служби України у Миколаївській області.

З урахуванням наведеного, представник Казначейства вважає, що боржником у виконавчому документі має бути заначений Державний бюджет України, як передбачено законом.

Згідно статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Між тим, в заяві Казначейство не вказало, яким чином впливе знаходження на виконанні в останнього виконавчого листа на діяльність Казначейства, з огляду на покладені на нього законом повноваження з виконання рішень суду до вирішення по суті заяви про визнання виконавчого лист таким, що не підлягає виконанню.

У зв`язку із цим, суд не вбачає підстав для зупинення виконання виконавчого листа.

Керуючись статтею 432 ЦПК України,

ухвалив:

Залишити без задоволення заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про зупинення виконання виконавчого листа № 2, виданого 25.03.2019 Ленінським районним судом міста Миколаєва по справі № 2-н-174/2009 (№6/489/97/19) про стягнення з Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнутої суми виконавчого збору в розмірі 2192,22 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В.Коваленко