Провадження № 2/317/772/2019
Справа № 317/1601/19
21 червня 2019 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Нікітіна В.В.
при секретарі судового засідання Московкіної І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням,-
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом та просять позбавити відповідача ОСОБА_3 права користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначили, що їм на праві часткової власності по Ѕ частині кожному належить житловий будинок АДРЕСА_1 . В належному позивачам будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_3 . Однак відповідач не проживає у вищевказаному будинку з 2007 року, особистих речей за місцем реєстрації не має, проте добровільно з реєстрації місця проживання не знімається. Реєстрація відповідача у належному позивачам будинку чинить перешкоди у праві оформлення субсидії, тому позивачі були вимушені звернутись до суду.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі та без фіксування процесу технічними засобами. Проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 05.07.2006 Державним підприємством дослідним господарством «Сонячне», Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11379305, виданим 29.07.2006 ОП ЗМБТІ.
З довідки № 2107 від 24.04.2019, виданої виконкомом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстрований з 17.10.2006 по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 .
З Акту про фактичне проживання/не проживання громадян за адресою: будинок АДРЕСА_1 від 24.04.2019, складеному комісійно, вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , але ОСОБА_3 за даною адресою не проживає з 2007 року.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, що є адекватним змісту порушеного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів наявності будь-яких договорів з приводу користування житловим будинком АДРЕСА_1 , відсутності об`єктивної можливості користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод з боку позивачів, поважних причин для відсутності у спірному житловому приміщенні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 77-81, 141, 259, 89, 264-265, 267, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України,-
Позов ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про позбавлення особи права користування житловим приміщенням - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений за подання позову судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В.В.Нікітін