ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/789/17 Номер провадження 22-ц/814/1742/19Головуючий у 1-й інстанції Ячала Ю.І. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Кривчун Т.О., Кузнєцової О.Ю.,

секретар: Ряднина І.В.

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос"

на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29 серпня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос" про стягнення індексації присудженої суми за рішенням суду, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Бурова компанія «Букрос» про стягнення індексації у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, присудженої за рішенням суду.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14 квітня 2016 року в цивільній справі №525/1475/15-ц на його користь з ПАТ БК «Букрос» стягнуто суму заборгованості із заробітної плати у розмірі 131 093 грн. 70 коп., проте вказане рішення відповідачем не виконано.

Посилаючись на знецінення грошових коштів, ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на його користь проіндексовані за період з 01 червня 2016 року по 31 травня 2017 року грошові кошти у розмірі 17 566 грн. 51 коп.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29 серпня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 02 жовтня 2017 року, позов ОСОБА_1 - задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Бурова компанія «Букрос» на користь ОСОБА_1 17 566 грн. 51 коп. грошової компенсації у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати присудженої за рішенням суду. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 17 квітня 2019 року ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 02 жовтня 2017 року - скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство Бурова компанія «Букрос», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило оскаржуване ним рішення районного суду - скасувати та постановити нове рішення, в якому відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14 квітня 2016 року з відпо-відача, який є правонаступником ВАТ БК «Букрос», стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за період з 01 січня 2011 року по 03 червня 2015 року в розмірі 131 093 грн. 70 коп.

Зазначене судове рішення звернуто до примусового виконання, проте не виконано, що підтверджується листом виконуючого обов`язки відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 18 травня 2017 року №3775.

Також факт не виконання даного рішення суду підтверджено сторонами.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18 липня 2006 року по справі№18/257 порушено провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства Бурова компанія «Букрос», яке на час вирішення даного спору не завершено.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що у зв`язку із несвоєчасним виконанням відповідачем рішення суду щодо сплати грошових коштів у розмірі 131 093 грн. 70 коп. та їх знеціненням, відповідач має сплатити йому індексацію у розмірі 17 566 грн. 51 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що невиплата у встановлені строки працівнику заробітної плати є підставою для сплати йому компенсації відповідно до норм трудового законодавства, а після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від обов`язку компенсації у зв`язку із порушенням строку виплати заробітної плати у разі не виконання рішення суду, оскільки наявність невиконаного рішення суду не може обмежувати права працівника на компенсацію.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За нормами частини першої статті 11 ЦПК України, в редакції, чинній на час вирішення даного спору, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Однак, суд першої інстанції, на порушення наведених норм процесуального права, на власний розсуд змінив заявлені позивачем вимоги про стягнення індексації присудженої суми за рішенням суду на стягнення грошової компенсації у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати присудженої за рішенням суду.

При цьому суд не врахував, що відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 14 квітня 2016 року про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованості із заробітної плати у розмірі 131 093 грн. 70 коп.

Вказане грошове зобов`язання відповідач порушив, у зв`язку з чим у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) наведено висновок про те, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, із невиконанням грошового зобов`язання.

Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, у частині п`ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналіз зазначених норм, дає підстави дійти висновку про те, що на підставі судового рішення, між сторонами виникло грошове зобов`язання у зв`язку із стягненням заборгованості із заробітної плати, невиконання якого зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів, з огляду на приписи ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», згідно яких висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при засто-суванні таких норм права, - вважає, що на підставі судового рішення, ухваленого Великобагачанським районним судом Полтавської області від 14 квітня 2016 року у справі №525/1475/15-ц, між сторонами виникло грошове зобов`язання у зв`язку із стягненням на користь позивача заборгованості із заробітної плати, невиконання якого зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України.

Ухвалюючи рішення щодо стягнення з ПАТ БК «Букрос» на користь позивача грошової компенсації у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати, присудженої за рішенням суду, відповідно до норм Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виконання», суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, а тому дійшов передчасного висновку про задоволення зазначених в рішенні позовних вимог.

За встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ПАТ БК «Букрос», скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 в межах заявлених ним вимог з наведених вище підстав.

При цьому суд апеляційної інстанції погоджується з наданим позивачем розрахунком індексації заборгованих грошових коштів, присуджених за рішенням суду, за період з 1 чер-вня 2016 року по 31 травня 2017 року та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, стягнувши на його користь з відповідача індексацію суми заборгованості у розмірі 17 566 грн. 51 коп.

За змістом ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його належить стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос" - задовольнити частково.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29 серпня 2017 року - скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Бурова компанія «Букрос» - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Бурова компанія «Букрос» на користь ОСОБА_1 - 17 566 грн. 51 коп. індексації суми заборгованості, присудженої за рішенням суду.

Стягнути Публічного акціонерного товариства Бурова компанія «Букрос» на користь на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кривчун Т.О.

Кузнєцова О.Ю.