Справа № 462/4378/14-ц
УХВАЛА

05 червня 2019 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Пилип`юк Г.М.,

за участю секретаря - Зубрицької О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТЮ у м.Києві Гаврилів Андрій Володимировича на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

скаржник звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТЮ у м.Києві Гавриліва Андрія Володимировича у виконавчих провадженнях №55147237 та № 55147637 про стягнення на користь ОСОБА_1 з ТОВ «Автомобілі України» ( заборгованості по невиплаченій заробітній платі, компенсації втрати частини заробітку та середній заробіток за час затримки розрахунку по поверненню виконавчих листів №462/4378/14-ц від 28.05.2015 року неправомірними.

Визнати бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТЮ у м.Києві Гавриліва Андрія Володимировича.

Зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТЮ у м.Києві Гавриліва Андрія Володимировича повторно прийняти до виконання виконавчі листи №462/4378/14-ц від 28.05.2015 року та №464/3438/17 від 28.07.2017 року.

Зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТЮ у м.Києві Гавриліва Андрія Володимировича провести виконання судових рішень через арешт корпоративних прав боржника та реалізацію частки його майна в корпоративних правах.

В обгрунтування скарги, покликається що рішенням Залізничного районного суду №462/4378/14-ц від 28.05.2015 року та №464/3438/17 від 28.07.2017 задоволено його вимоги про стягнення заборгованості з ТОВ «Автомобілі України» по невиплаченій заробітній платі, компенсації втрати частини заробітку та середній заробіток за час затримки розрахунку, на підставі чого видано виконавчі листи та Сихівським відділом ДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області відкрито виконавчі провадження №55147637 та №55147237, які згідно постанови про передачу виконавчих проваджень в Солом`янський РВДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві. Матеріали вказаних виконавчих проваджень передано до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у м.Києві для подальшого виконання, які 23.04.2018 року вказані виконавчі провадження прийняв до виконання державний виконавець Гаврилів А.В.

У зв`язку із зміною назви підприємства боржника 01.09.2017 року з ТОВ «Сіті Транспорт Груп» на ТОВ «Автомобілі України», 07.12.2018 року державним виконавцем Гаврилівим А.В. прийнято постанову про повернення виконавчих документів стягувачу.

Зазначає, що державним виконавцем всупереч вимогам закону, не вжито всіх заходів для фактичного виконання рішення суду.

Скаржник в судове засіданя не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник оскаржуваної особи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно були повідомлений про час та місце слухання скарги, наслідки неявки, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що скаргу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скаргу слід задовольнити.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду №462/4378/14-ц від 13.01..2015 року позов задоволено. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 28.05.2019 року дане рішення змінено та постановлено стягнути на користь ОСОБА_1 258414 грн. 07 коп. заробітної плати та 192000 середнього заробітку та стягнуто 5000 грн. моральної шкоди та 28824 грн. компенсації за невикористану відпустку. На підставі рішення суду Залізничним судом видано два виконавчі листи (ВП55147237, ВП 55147637). Матеріали вказаних виконавчих проваджень передано до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у м.Києві для подальшого виконання, які 23.04.2018 року вказані виконавчі провадження прийняв до виконання державний виконавець Гаврилів А.В.

07.12.2018 року державним виконавцем Гаврилівим А.В. прийнято постанову про повернення виконавчих документів стягувачу у зв`язку із відсутністю майна стягувача /а.с. 212-213/.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Правовідносини, що виникли між сторонами виконавчого провадження, регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Пунктом 2 ч. 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення постанови) передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 (п. 3 та 21) статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Частиною 8 статті 48 цього Закону передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин, вбачається, що державним виконавцем при проведенні виконавчих дій по виконавчих провадженнях неналежним чином вчинялися заходи по перевірці майнового стану боржника.

Отже, висновок державного виконавця про повернення виконавчого документа з підстав відсутності у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, є передчасним.

За таких обставин у судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що при здійсненні виконавчого провадження державний виконавець не здійснив усіх необхідних виконавчих дій для встановлення наявності майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення та за рахунок якого можливо виконати рішення суду про стягнення боргу, чим порушив права скаржника, постановив передчасну постанову про повернення виконавчого документа.

З огляду на викладене скаргу потрібно задовольнити, постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу потрібно скасувати, зобов`язавши його відновити виконавче провадження, і здійснити усі необхідні заходи для виконання рішення суду.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

постановив:

скаргу задовольнити.

Визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТЮ у м.Києві Гавриліва Андрія Володимировича у виконавчих провадженнях №55147237 та № 55147637 про стягнення на користь ОСОБА_1 з ТОВ «Автомобілі України» ( заборгованості по невиплаченій заробітній платі, компенсації втрати частини заробітку та середній заробіток за час затримки розрахунку, а також моральної шкоди неправомірними.

Визнати бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТЮ у м.Києві Гавриліва Андрія Володимировича.

Зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТЮ у м.Києві Гавриліва Андрія Володимировича повторно прийняти до виконання виконавчі листи у виконавчих провадженнях №55147237 та № 55147637 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Г.М.Пилип`юк

Оригінал ухвали.