ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м.Суми

Справа №592/12206/15-ц

Номер провадження 22-ц/816/3763/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Орлов І. В.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач Публічне акціонерне товариство «СБЕРБАНК»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника адвоката Буланова Олексія Михайловича,

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 березня 2016 року, ухвалене у складі судді Князєва В.Б., у приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство «СБЕРБАНК» (далі ПАТ «СБЕРБАНК») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № 201#2 від 16 жовтня 2013 року в сумі 192 930 грн 55 коп. та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 16 жовтня 2013 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії», правонаступником якого є ПАТ «СБЕРБАНК» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 201#2, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 69 300 грн 00 коп. під 33% річних на поточні потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 15 жовтня 2018 року та щомісячно погашати кредит та відсотки за користування кредитом згідно графіку.

Відповідач не належним чином виконував зобов`язань за кредитним договором, а тому станом на 23 листопада 2015 року загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становила 192 930 грн 55 коп., з яких: за кредитом 67 468 грн 26 коп.; за відсотками 37 880 грн 21 коп., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом за період з 03.07.2014 року по 23.11.2015 року 66 988 грн 61 коп., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом за цей же період 20 593 грн 47 коп. У зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 березня 2016 року в позов ПАТ «СБЕРБАНК» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СБЕРБАНК» 149 139 грн 52 коп. заборгованості та 2 237 грн 09 коп. судових витрат.

З вказаним рішенням суду відповідач ОСОБА_1 не погодився і, через представника адвоката Буланова О.М., оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом фактичних обставини справи та не сприяння повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, рішення суду просить скасувати в частині стягнення пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом.

В доводах апеляційної скарги представник відповідача адвокат Буланов О.М. зазначає, що підстави для стягнення пені за даним кредитним договором відсутні, адже позивач невірно зробив розрахунок пені за прострочення повернення заборгованості. Дострокове повернення кредиту настало 29 вересня 2015 року, а в розрахунку заборгованості позивач зазначає 16 липня 2014 року. У зв`язку з цим, позивачем невірно щоденно нараховувалась пеня у розмірі 0,2% від не простроченого розміру тіла кредиту за період з 16 липня 2014 року по 23 листопада 2015 року. А отже, позивач має право нараховувати пеню з усього розміру тіла кредиту лише з 29 вересня 2015 року, тобто з часу, коли тіло кредиту стало простроченим в повному обсязі у зв`язку з достроковою вимогою повернення кредиту та зміною терміну повернення кредиту в бік зменшення.

Вказує, що умова про нарахування пені у розмірі 0,2% в день є надмірно великою, оскільки розмір пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом станом на 23 листопада 2015 року становив 66 988 грн 61 коп., в той час як тіло кредиту позивач вимагав стягнути 67 468 грн 26 коп.

Крім того, зауважує, що позивачем невірно зроблено арифметичний розрахунок пені за прострочення повернення заборгованості по кредиту, що у підсумку призвело до завищення загального розміру пені.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ПАТ «СБЕРБАНК» просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому, наголошує на тому, що до відповідача не застосовувався індекс інфляції, а лише передбачена кредитним договором пеня. Щодо встановлення пені в розмірі 0,2% за кожен день прострочення, то вона не є завищеною, а являє собою засіб стимулювання сторони, що отримала грошові кошти, до належного виконання зобов`язань за договором.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом, пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом не оскаржується, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача адвоката Буланова О.М. та представника позивача адвоката Лаєнка П.П., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позов ПАТ «СБЕРБАНК» суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував умови кредитного договору № 201#2 від 16 жовтня 2013 року, тому наявні підставі для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, в тому числі пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом, розмір якої підлягає зменшенню з 66 988,61 грн до 33 494,31 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СБЕРБАНК» пені за прострочення заборгованості за кредитом, проте не може погодитись з її розміром, присудженим до стягнення.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 16 жовтня 2013 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії», правонаступником якого є ПАТ «СБЕРБАНК» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 201#2, згідно якого позичальнику надано кредит в сумі 69 300 грн 00 коп. під 33% річних строком до 15 жовтня 2018 року. (а.с.7-12).

Згідно п. 8.1 кредитного договору, позичальник зобов`язується щомісячно 16 числа, яке є розрахунковою датою, кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення Договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти за ануїтетними платежами в сумі не менше 2 392 грн 15 коп. відповідно до графіку, з кінцевим терміном повернення кредиту 15.10.2018 року.

Підпунктом а) пункту 8.3 кредитного договору передбачено, що Банк має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за Договором у разі затримання позичальником щонайменше на один календарний місяць сплати частини кредиту, періодичність сплати якого передбачена Договором, та/або процентів, нарахованих за користування кредитом.

Відповідно до п.8.4. кредитного договору, у разі, якщо банк використовує своє право щодо вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за цим Договором, то він зобов`язаний в письмовій формі повідомити про це позичальника. В такій вимозі Банк зазначає повну суму заборгованості, існуючої на дату відправлення вимоги. В зазначеній вимозі Банк також може вимагати дострокового розірвання Договору після повернення повної суми заборгованості за Договором. У такому випадку цей договір вважається розірваним з моменту повернення повної суми заборгованості за Договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідач свої договірні зобов`язання перед позивачем не виконав, допустивши утворення заборгованості за кредитним договором.

08 жовтня 2015 року банк звернувся до ОСОБА_1 з повідомленням-вимогою щодо дострокового повернення повної суми заборгованості за кредитним договором №201#2 від 16 жовтня 2013 року, яка станом на 29 вересня 2015 року складає 178 046 грн 83 коп., з яких: 67 468 грн 26 коп. заборгованість за кредитом; 34 272 грн 53 коп. проценти за користування кредитом; 59 566 грн 91 коп. пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом; 16 739 грн 13 коп. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом. (а.с.24-28).

Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, банк скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України, направивши відповідачу повідомлення-вимогу від 08 жовтня 2015 року щодо дострокового повернення суми заборгованості за кредитним договором станом на 29 вересня 2015 року, тим самим змінив кінцевий строк повернення кредиту.

Відповідно саме з 29 вересня 2015 року у позивача виникло право нараховувати неустойку, в даному випадку пеню за прострочення повернення заборгованості за кредитом, на весь розмір тіла кредиту, яке з цього часу вважається простроченим в повному обсязі.

А тому позивачем безпідставно нараховано пеню за прострочення повернення заборгованості за кредитом за період з 16 липня 2014 року по 29 вересня 2015 року, виходячи не з прострочених платежів по кредиту, а з усієї суми заборгованості по тілу кредиту.

Суд першої інстанції зазначених обставин, які підтверджуються матеріалами справи не врахував, не перевірив, наданий позивачем розрахунок пені за прострочення повернення заборгованості по кредиту у зв`язку з чим неправильно визначив розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача.

Усуваючи неповноту з`ясування вказаних обставин, що мають значення для справи, допущену судом першої інстанції, апеляційний суд приймає уточнений розрахунок банку по нарахованій пені за прострочення заборгованості за кредитом ОСОБА_1 за кредитним договором № 201#2 від 16 жовтня 2013 року (а. с. 123), згідно якого розмір пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом за період з 03.07.2014 року по 23.11.2015 року складає 12 992 грн 57 коп. З вказаним розрахунком погодився в судовому засіданні апеляційного суду і представник відповідача.

За таких обставин, рішення суду на підставі пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині загального розміру заборгованості за кредитним договором, оскільки з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь банку 128 637 грн 78 коп., з яких: 67 468 грн 26 коп. заборгованість по тілу кредиту; 37 880 грн 21 коп. проценти за користування кредитом; 12 992 грн 57 коп. пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом; 10296 грн 74 коп.- пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Рішення підлягає зміні також у частині розподілу судових витрат на підставі п. 13 ст. 141 ЦПК України та пропорційно до задоволеної частини позовних вимог та апеляційної скарги з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ПАТ «СБЕРБАНК» 1929 грн 57 коп. судового збору, а з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1588 грн 40 коп.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, п. 4; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника адвоката Буланова Олексія Михайловича задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 березня 2016 року змінити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» 128 637,78 гривень заборгованості та 1929,57 гривень судових витрат.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1588,40 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 липня 2019 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: І.В. Орлов

С.Г. Хвостик