Справа № 211/4811/18
Провадження № 2/211/318/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 червня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик Л.В.

за участі представника позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Кузьміч А.О.

за відсутності відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, суд, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовною заявою, зазначивши, що відповідно до укладеного між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 кредитного договору № б/н від 26.09.2008 року, ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, та її спадкоємцем є ОСОБА_1 який постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи приписи ст. 1281 ЦК України 18.12.2017 року до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори була направлена претензія кредитора, та 02.05.2018 року було отримано відповідь, згідно якої спадкоємці померлої ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа була заведена на підставі претензії банку.

Від прийняття спадщини протягом встановленого законом строку відповідач не відмовлявся, отже є такими що прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за вказаним кредитним договором становить 12730,61 грн., та складається з наступного:

6771,82 грн. проценти за користування кредитом;

5958,79 грн. - пеня

15.07.2018 року відповідачу було направлено лист претензію, яку відповідач залишив без задоволення, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.09.2008 року у розмірі 12730,61 грн., та судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Представник позивача ОСОБА_3 .О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі покладаючись на обставини викладені у позовній заяві , просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 12730,61 грн., та витрати по сплаті судового збору.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про слухання справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному сайті «Судова влада України» та рекомендованою поштою.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 26.09.2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір (а.с. 15 - 49) який відповідно ч. 1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання та складається з заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку .

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" є правонаступником прав та обов`язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний банк "ПриватБанк".

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов`язківПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК».

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданим Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 572 від 25.05.2017 року (а.с.52).

Зазначена копія свідоцтва про смерть боржника не містить будь-яких відомостей про те, коли та від кого ця копія отримана банком.

В зв`язку зі смертю позичальник в повному обсязі не виконала взяті на себе грошові зобов`язання за кредитним договором № б/н від 26.09.2008 року, внаслідок чого станом на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість за спірним договором за розрахунками позивача становила 12730,61 грн., з яких: 6771, 82 грн. - проценти за користування кредитом; 5958,79 грн. пеня (а.с. 8-14 - розрахунок).

З матеріалів справи вбачається, що 18.12.2017 року позивачем була направлена претензія кредитора від 26.10.2017 року за вих. № SAMDN50OTC001310455 до Четвертої криворізької державної нотаріальної контори (а.с. 53, 57), в якій позивач просив повідомити йому чи заводилась спадкова справа після померлого боржника, включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити спадкоємців про наявність заборгованості, повідомити інформацію щодо видачі свідоцтва про право на спадщину та стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину. Також позивач зазначив, що на теперішній час, тобто станом на 26.10.2017 року вони дізналися про смерть боржника ОСОБА_2 До зазначеної претензії банком було долучено копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2

З довідки завідувача Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Л.М. Артеменко від 20.12.2017 року вбачається, що після померлої ОСОБА_2 01.12.2017 року було видано свідоцтво про право на спадщину (довідка отримана банком 02 травня 2018 року) (а.с. 56).

15.07.2018 року на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено лист-претензію від 15.06.2018 року за вих. № SAMDN50OTC001310455, із вимогою сплатити заборгованість позичальника за спірним кредитним договором (а.с. 58, 59,65).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спірні правовідносини регулюються ст.ст.1281,1282 ЦК України.

У відповідності до частини 1ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. В матеріалах справи відсутні відомості, що відповідачеві було достовірно відомо про існування у ОСОБА_2 боргових зобов`язань перед позивачем.

Відповідно до ч. 2ст.1281 ЦК України - кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався, або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Отже, шестимісячний строк для звернення з вимогами до спадкоємців, які прийняли спадщину, в силу ч. 2ст. 1281 ЦК України нараховується від дня, коли кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, а не з дня, коли кредитор дізнався про спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч.3 вказаної статті - якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Згідно ч.4 цієї ж статті - кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Судом встановлено, що станом на 26.10.2017 року позивач вже знав про смерть ОСОБА_2 , при цьому до матеріалів позову позивачем не надано доказів з яких саме джерел і коли саме позивачу стало відомо про смерть останньої, рівно як і не наведено про наявність в розпорядженні банку копії свідоцтва про смерть позичальника. Крім того, позичальник перестала виконувати свої обов`язки за спірним кредитним договором з 22.05.2017 року, що вбачається з розрахунку. Також як вбачається з розрахунку, вже після смерті позичальника ОСОБА_2 , 14.09.2017 року було здійснене погашення заборгованості, однак суд вважає дану обставину такою, що не має правового значення, оскільки дана дата не є датою, коли позивач дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини. .

Позов до суду подано в жовтні 2018 року у зв`язку з чим, згідно ст. 1281 ч.4 ЦК України позивач позбавляється права вимоги, а пропущений строк поновленню не підлягає.

Крім того згідно ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Однак, позивачем в порушення вимог, передбачених ст. 81 ЦПК України, не надано жодних належних доказів наявності спадкового майна померлого позичальника ОСОБА_2 , щодо вартості майна, одержаного відповідачем у спадщину. Немає відомостей про отримання майна у спадщину, що позбавляє суд можливості визначити межі відповідальності спадкоємця, якщо такі є.

Як роз`яснив Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.32постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року N 5, при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , прийняв після неї спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 увійшло будь-яке майно, а за такого відсутні підстави для задоволення вимоги банку, як кредитора спадкодавця, до спадкоємця ОСОБА_1 Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не довів існування обставин передбачених ч.1ст.1282 ЦК України.

Також позивач зазначає, що спадкоємцем ОСОБА_4 . ОСОБА_5 у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач ОСОБА_1 , тому позивач вважає, що він прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника.

На підтвердження даної обставини позивач посилається на копію паспорта позичальника ОСОБА_2 (а.с.50) та відповідача ОСОБА_1 (а.с.54), де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 . Однак суд прийшов до висновку, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме він є спадкоємцем та прийняв після померлої спадщину.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно ч.ч. 1-3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили.

Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів сторонами по справі до суду не подавалися.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 - п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, не вбачає підстав для задоволення позову про задоволення вимог кредитора спадкоємцем боржника шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1762, 00 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258-259, 264-265, 354-355ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повний текст рішення складено 13.06.2019 року.