ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м.Суми

Справа №583/1273/17

Номер провадження 22-ц/816/3786/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Хвостик С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивачі Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 квітня 2019 року, ухвалене у складі судді Ковальової О.О., у приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області, повний текст рішення складено 14 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором № 11/К-2007/107 від 13 червня 2007 року в сумі 126 590 грн 60 коп. та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 13 червня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 11/К-2007/107, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні ресурси в сумі 16 000 дол. США зі сплатою процентів в розмірі 11,5% річних, на строк до 13 червня 2022 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_1 передав позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме магазин роздрібної торгівлі та комерційних послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

Також з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 13 червня 2007 року укладені договори поруки б/н з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 21 квітня 2017 року становить 126 590 грн 60 коп., з яких сума заборгованості по основному боргу кредиту становить 2 260,83 дол. США (гривневий еквівалент по курсу НБУ станом на 21 квітня 2017 року 60 492,43 грн), сума строкової заборгованості по відсоткам 15, 17 дол. США (гривневий еквівалент по курсу НБУ станом на 21 квітня 2017 року - 405, 90 грн), сума простроченої заборгованості по відсоткам 52, 88 дол. США (гривневий еквівалент по курсу НБУ станом на 21 квітня 2017 року 1 414, 90 дол. США), сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії - 1013,40 грн, пеня 63 263, 97 грн. У зв`язку з чим просить позов задовольнити.

19 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в якому просить: визнати недійсним кредитний договір № 11/К-2007/107 від 13 червня 2007 року, укладений між ним та банком; визнати недійсним договір іпотеки від 13 червня 2007 року, укладений між ним та банком, посвідчений приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 11-78 від 13 червня 2007 року; визнати недійсним договір поруки б/н між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнати недійсним договір поруки б/н між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; зобов`язати приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Зіньковського І.М. виключити з реєстру запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки, укладеним між ним та банком 13 червня 2007 року, а саме нерухоме майно - магазин роздрібної торгівлі та комерційних послуг з підвалом, загальною площею 132,7 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 ; судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», яке на даний час перебуває в стані ліквідації, звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11/К-2007/107 від 13 червня 2007 року. ОСОБА_1 вважає, що при укладенні вказаного кредитного договору були порушені вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» та його права як споживача на ринку фінансових послуг. Кредитний договір укладений без дотримання вимог Постанови НБУ № 168 від 10 травня 2007 року «Про затвердження правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Вважає, що договір укладено з використанням нечесної підприємницької практики, всупереч актам цивільного законодавства та нормам ЦК України.

При укладенні кредитного договору банком були порушені обов`язкові умови, а саме: не вказана сукупна вартість кредиту; не вказано абсолютне здорожчання кредиту, розрахунки та платежі представлені в доларах США без прив`язки до національної валюти; графік погашення заборгованості не містить належним чином інформацію про погашення платежів у розрізі як процентному відношенні, так і у їх грошовому виразі відповідно до вимог нормативно-правових актів; відсоткова ставка 11,5% річних, яка зазначена у договорі, є заниженою та не відповідає реальній; поточний рахунок для обслуговування кредиту не відкривався; обов`язкове попередження про валютні ризики при укладанні договору в іноземній валюті відсутнє.

Вважає, що кредитний договір містить несправедливі умови та дисбаланс сторін. Банк, застосовуючи методи нечесної підприємницької практики спеціально занижував вартість кредиту та вводив в оману позичальника.

Зазначає, що недійсність основного зобов`язання спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення. З вказаних підстав просить зустрічний позов задовольнити.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 квітня 2019 року в задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовлено.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», посилаючись на те, що суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, неповно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в повному обсязі, в іншій частині - рішення суду залишити без змін.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що законодавство України чітко визначає правомочність банків на підставі відповідних ліцензій надавати кредити та бути суб`єктом кредитних зобов`язань, а спеціальне законодавство у сфері банківської діяльності не містить приписів, які забороняють банкам надати кредити в іноземній валюті або регламентувати умови кредитування в іноземній валюті.

Вказує, що на момент підписання кредитного договору позичальник був ознайомлений з типовими умовами договору застави, що запропоновані банком, позичальник цим підтверджує свою згоду із зазначеними типовими умовами.

Наголошує на тому, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є споживачами за даним договором, а тому Закон України «Про захист прав споживачів» на них не розповсюджується.

Зазначає, що відповідно до вимоги від 25 вересня 2009 року про виконання порушеного зобов`язання, строк виконання зобов`язання не був змінений, повідомлялось про виконання простроченого зобов`язання, наявність строкової та простроченої заборгованості, після чого позичальник сплатив прострочені платежі та продовжував сплачувати ануїтентні платежі відповідно до графіку зниження заборгованості.

У розрахунку заборгованості, який подано разом з позовною заявою, зазначено період, за який нараховуються відсотки, кількість днів в періоді, за який нараховуються відсотки, відсоткова ставка, строк повернення відсотків відповідно до графіку, сума нарахованих відсотків відповідно до погашення, дата фактичного погашення платником відсотків по кредиту, сума фактичного погашення відсотків по кредиту. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості відсоткова ставка за кредитом складає 11,5 % річних. Твердження відповідача про невідповідність відсоткової ставки умовам кредитного договору не відповідає дійсності.

Також зазначає, що відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами встановленими в ст. 89 ЦПК України.

Вказує на те, що ухилення боржником від сплати заборгованості за кредитним договором призведе до штучного зменшення ліквідаційної маси, що порушить права держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, інших кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та спричинить невиправдані видатки з державного бюджету України, а також збитки для держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відзиви на апеляційну скарги не надходили.

Рішення суду в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки, договорів поруки, зобов`язання виключення з реєстру запису про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, сторонами не оскаржується, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Від представника АТ «Банк «Фінанси та Кредит» - адвоката Белінського В.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він бере участь в іншому судовому засіданні, а також неможливості його прибуття обумовленою великою відстанню та часом на яку призначено судове засідання. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки зазначені причини неявки представника юридичної особи в судове засідання не є поважними. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , які заперечують проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 належним чином виконав умови кредитного договору № 11/К-2007/107 від 13 червня 2007 року, сплативши на користь банку за період з 29 травня 2009 року по 31 травня 2018 року 139 311, 08 грн з урахуванням 3% річних з пред`явлених йому позивачем за первісним позовом до сплати 126 590,60 грн, про що свідчать наявні в матеріалах справи та досліджені судом докази.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 13 червня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 11/К-2007/107, відповідно до умов якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 16 000 дол. США 00 центів з оплатою по процентній ставці 11,5 % річних зі строком повернення кредитних ресурсів до 13 червня 2022 року (а. с. 17-23, Т. 1).

Пунктом 3.1 кредитного договору передбачено, що видача кредитних ресурсів за цим договором проводиться на підставі письмової заяви позичальника за погодженням з банком.

Позичальник зобов`язався щомісяця в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення позичкової заборгованості за виданими кредитними ресурсами у розмірі 89 дол. США 00 центів (п. 3.2 кредитного договору).

Згідно п. 4.3 кредитного договору позичальник сплачує проценти за користування кредитними ресурсами щомісяця у строк до 10 числа кожного місяця згідно графіка зниження розміру заборгованості (Додаток № 1 до цього Договору). У строк до 10 числа кожного місяця сплачуються проценти, нараховані за попередній календарний місяць.

Позичальник щомісяця в строк до 10 числа кожного місяця сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 129, 28 грн. (п. 4.7 кредитного договору).

Пунктом 6.1 кредитного договору передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку штраф 100 грн та пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Штраф сплачується боржником при кожному випадку прострочки повернення кредитних ресурсів. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2, 3.4, 4.3, 4.4, 4.6, 4.7, 4.8 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов`язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами.

Позичальник сплачує банку комісійну винагороду за розрахунково-касове обслуговування при проведенні кредитних операцій у розмірі 1131,20 грн (одноразово) (п. 7.9 кредитного договору).

Згідно п. 7.10 кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є графік зниження розміру заборгованості (Додаток № 1).

Умовами п.п. б) п. 3.4 кредитного договору перебачено, що банк має право припинити видачу кредитних ресурсів, відмовити позичальнику у продовженні строку дії цього договору, а також вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов цього договору, у випадках, якщо позичальник в період дії цього договору порушував будь-які умови цього договору: у тому числі: позичальник несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом та/або на сплату процентів і комісійної винагороди, відповідно до пунктів 3.2, 4.3, 4.4, 4.7, 4.8.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 13 червня 2007 року між позивачем за первісним позовом та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець передає в заставу (іпотеку) іпотекодержателю наступне нерухоме майно: магазин роздрібної торгівлі та комерційних послуг з підвалом, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 132,7 кв. м (а. с. 24-26, Т. 1).

13 червня 2007 року між ТОВ «Банк Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 (поручитель) і ОСОБА_1 (боржник) укладено договір поруки б/н, за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором. Згідно п. 2.1 договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а. с. 27-28, Т. 1).

13 червня 2007 року між ТОВ «Банк Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 (поручитель) і ОСОБА_1 (боржник) укладено договір поруки б/н, за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором. Згідно п. 2.1 договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а. с. 29-30, Т. 1).

29 травня 2009 року банк звернувся до відповідача ОСОБА_1 з повідомленням (вимогою) про виконання порушеного зобов`язання, в якому у зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору відповідно до п. 3.4 кредитного договору вимагав протягом 10 днів з дати отримання цього повідомлення (вимоги), достроково повернути заборгованість за кредитним договором, з урахуванням строкової заборгованості, в повному обсязі: суми отриманого та не повернутого кредиту, процентів та комісії за його користування в розмірі 12 366 дол. США 33 центів та 387 грн 84 коп., а також суми процентів, та комісій, які будуть нараховані кредитором за кожний день прострочення повернення сум отриманого кредиту до їх повного погашення (а. с. 133-134 Т. 3).

З наданого позивачем за первісним позовом розрахунку загальної суми заборгованості по кредитному договору № 11/К-2007/107 від 13 червня 2007 року в іноземній валюті, що підлягає до сплати боржником ОСОБА_1 за період з 13 червня 2007 року по 21 квітня 2017 року, загальна сума заборгованості по основному боргу кредиту становить 2260, 83 дол. США (в гривневому еквіваленті 60 492,43 грн), сума строкової заборгованості по відсоткам 15,17 дол. США (в гривневому еквіваленті 405,90 грн), сума простроченої заборгованості по відсоткам - 52,88 дол. США (в гривневому еквіваленті 1414, 90 дол. США), сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії 1013,40 грн, пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії 63 263,97 грн, а всього на загальну суму 126 590, 60 грн (а. с. 6-16, Т. 1).

Згідно висновку експерта № СЕ-1205-5-986.18 за результатами проведення судово-економічної експертизи від 31 травня 2018 року, після висування вимоги від 29 травня 2009 року про виконання порушеного зобов`язання по кредитному договору № 11/К-2007/107 протягом періоду з 10 червня 2009 року по 09 червня 2015 року, розмір грошових коштів, з врахуванням 3% річних, що був отриманий ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором (та у відповідності до вимог законодавства першочергово документам бухгалтерського обліку, що встановлюють безпосередньо факт проведення операцій) (та з врахуванням, що вказані суми грошових коштів не повертались банком на користь ОСОБА_1 протягом періоду з 10 червня 2009 року по 09 червня 2015 року) становить 128 806 грн 60 коп. ( 117 445,41 грн + 11 361,19 грн, де: 117 445,41 грн сума сплачених коштів ОСОБА_1 на користь банку протягом періоду з 10 червня 2009 року по 09 червня 2015 року відповідно до даних квитанцій, прибуткових касових ордерів на погашення заборгованості за кредитним договором; 11 361, 19 грн сума 3% річних за сплаченими коштами ОСОБА_1 на користь банку протягом періоду з 10 червня 2009 року по 09 червня 2015 року (а. с. 55-131, Т. 4).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року.

Отже, скориставшись своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України, банк звернувся 29 травня 2009 року до позичальника ОСОБА_1 з вимогою про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором, в тому числі отриманого кредиту в повному обсязі, на протязі 10 днів, та право нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом у нього припинилось після 10 червня 2009 року.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає помилковими твердження апелянта, що пред`явлення позичальнику вимоги від 29 травня 2009 року про дострокове виконання порушеного зобов`язання, не змінило строк виконання основного зобов`язання.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, доданого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до позову, починаючи з 10 червня 2009 року по 21 квітня 2017 року на погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 було сплачено 14 277,70 доларів США. Із цієї суми банком було зараховано на погашення кредиту 9929,96 доларів США та на погашення процентів в розмірі 11,5 % річних 4347,74 доларів США. Оскільки, як вже зазначалося, у зв`язку з пред`явленням вимоги про дострокове повернення кредиту після 10 червня 2009 року банк втратив право нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, на час пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту сума заборгованості за кредитним договором складала 12 366,33 доларів США, з якої 12 140,42 доларів США прострочена та строкова заборгованість за кредитом, 225,91 доларів США прострочена та строкова заборгованість за процентами та 1790,10 грн пеня, то з врахуванням сплаченої боржником суми в 14 277,70 доларів США у нього відсутня заборгованість за кредитним договором станом на 21 квітня 2017 року по кредиту в сумі 2260,83 доларів США, процентам в сумі 68,05 доларів США та комісії в сумі 1013,40 грн, яку просить стягнути ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Таким чином, крім висновку судово-економічної експертизи, на який послався суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», відсутність заборгованості за кредитним договором станом на 21 квітня 2017 року підтверджується також розрахунком заборгованості, доданим ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до позову, в якому зазначені дати та суми сплачених ОСОБА_1 платежів на погашення заборгованості у валюті кредиту.

Щодо стягнення пені за прострочення сплати кредиту, нараховану банком за період з 14.01.2017 року по 21.04.2017 року, то вона не підлягає стягненню з боржника у зв`язку з тим, що з врахуванням сплачених ним коштів заборгованість по кредиту станом на 14.01.2017 року у нього була відсутня. Пеня ж за прострочення сплати процентів за цей же період не підлягає стягненню в зв`язку з відсутністю підстав для нарахування процентів, передбачених договором.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 належним чином виконав умови кредитного договору № 11/К-2007/107 від 13 червня 2007 року, а тому підстави для стягнення з нього та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в солідарному порядку кредитної заборгованості відсутні.

Крім того позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з якими укладено договори поруки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 не підлягають задоволенню також у зв`язку з пропуском банком строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України, пред`явлення вимоги до поручителів, після зміни строку виконання основного зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що спеціальне законодавство у сфері банківської діяльності не містить приписів, які забороняють банкам надавати кредити в іноземній валюті або регламентувати умови кредитування в іноземній валюті, стосовно дотримання банком «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених постановою Правління НБУ від 10 травня 2007 року № 168, а також, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є споживачами за даним договором, а тому положення Закону України «Про захист прав споживачів» на них не розповсюджуються, висновків суду в оскаржуваній частині рішення не стосуються, а тому колегією суддів не враховувались при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду в частині вирішення позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, ухвалив рішення в оскаржуваній частині з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 квітня 2019 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 червня 2019 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

С.Г. Хвостик