Справа № 523/6912/19
Провадження №2-о/523/248/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Правди Н А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Державне підприємство «Центр обслуговування громадян» про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державне підприємство «Центр обслуговування громадян» в якій просить встановити факт того, що бабуся заявника - ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, якій належав договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченого 15 липня 1992 року державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори за №1-2618, зареєстрованим Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 21.07.1992 р. під номером 64д-36-580.

Заява обґрунтована тим, що при зверненні до нотаріуса Одеського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, була виявлена невідповідність у документах померлої, а саме в договору купівлі - продажі від 15.07.1992 року помилково був вказаний номер квартири, а саме, замість квартири під номером « НОМЕР_3 », вказаний номер « НОМЕР_4 ». Внаслідок такої невідповідності, у заявника відсутня можливість прийняти спадок.

У судове засідання заявник не явилася, надала заяву про розгляд справ уїї відсутність.

Заінтересована особа у судове засідання не явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області, актовий запис № 5818.

ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина до складу якого входить квартира АДРЕСА_1 , яка належала померлої, згідно Договору купівлі-продажу, посвідченого 15 липня 1992 року державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори за №1-2618, зареєстрованим Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 21.07.1992 р. під номером 64д-36-580.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповідала належну їй квартиру АДРЕСА_1 . Заповіт 11.01.1996 року був посвідчений державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори, та зареєстрований в реєстрі за №3-104.

ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса Одеського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом була виявлена невідповідність у документах померлого, а саме в договору купівлі - продажі від 15.07.1992 року помилково був вказаний номер квартири, а саме, замість квартири під номером « НОМЕР_3 », помилково вказаний номер « НОМЕР_4 »

Факт належності договору купівлі - продажі від 15.07.1992 року ОСОБА_2 наступними документами:

1. Заповітом від 11.01.1996 року, в якому ОСОБА_2 зазначає про належність їй на праві особистої власності квартири АДРЕСА_1 , якій був посвідчений державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори, та зареєстрований в реєстрі за №3-104.

2. Рішенням від 19.08.1992 року Суворовської районної ради совета народних депутатів №1530, де зазначено, що про належність їй на праві власності квартири АДРЕСА_1

3.Ордером від 05.01.1984 року де зазначено, що ОСОБА_2 отримала квартиру АДРЕСА_1 .

4.Витягом з реєстру прав власності на рухоме майно від 01.12.2006 року, де зазначено, про реєстрації в МБТІ їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 .

Процесуальні питання розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення регламентуються главою 6розділу IV ЦПК України.

Статтею 293 ЦПК України, визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви і встановлення факту.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документу необхідне заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4-8, 12, 13, 76-81, 247, 293, 259, 315, 319, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована на особа: Державне підприємство «Центр обслуговування громадян» про встановлення факту належності прововстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідченого 15 липня 1992 року державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори за №1-2618, зареєстрованим Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 21.07.1992 р. під номером 64д-36-580.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 10.07.2019 року.

Суддя: