КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2572/19
Провадження № 2/552/934/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2019 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтава в складі: головуючого - судді Миронець О.К., за участю секретаря судового засідання Рибальченко О.П., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 . розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 та просить суд визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Свій позов обґрунтувала тим, що вона з 24.02.2017 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . За час перебування у шлюбі спільно придбали квартиру АДРЕСА_1 . 12.12.2018 року шлюб розірвано. У зв`язку з тим, що дана квартира придбана у шлюбі за спільні кошти вважає, що Ѕ частина квартири належить їй, а отже просить задовольнити позов.

18.06.2019 року відповідач подав відзив на позов та просив відмовити в його задоволенні, оскільки йому як учаснику бойових дій запропоновано участь у спільному будівництві квартири в багатоквартирному будинку за адресою АДРЕСА_2 на пільгових умовах. 50% вартості будівництва профінансовано державою, а 50% було сплачено ним особисто, за рахунок його особистих заощаджень.

01.07.2019 року позивач подала відповідь на відзив та наполягала на задоволенні своїх вимог виходячи з наступного. 18.01.2017 року в АТ КБ «Приватбанк» нею відкрито депозитні рахунки, один з них на суму 8220 доларів США. Даний рахунок закрито 19.07.2017 року. В той же день дані кошти, але в гривневому еквіваленті, що складає 154717,81 гривень були нею внесені згідно договору №117-29 ФФБ15 від 04.07.2017 року про участь у фонді будівництва.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 08.05.2019 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 27.05.2019 року відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

В судовому засіданні, яке проводилось в режимі видео конференції позивач та її представник позов підтримали та просили суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник позов не визнав з підстав викладених у відзиві та просив відмовити в задоволенні позову.

Суд заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Сторони з 24.02.2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 12.12.2018 року шлюб розірвано.

04.07.2017 року укладено договір №117-29-ФФБ15 про участь у Фонді фінансування будівництва між ОСОБА_4 та ТОВ «Фінансова компанія «Олімпія».

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Управління капітального будівництва вбачається, що загальна сума виділених ОСОБА_4 бюджетних коштів складає 154751,25 гривень, що є 50% від вартості квартири.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що ОСОБА_1 19.07.2017 року зняла з депозитного рахунку 8385,55 доларів США та закрила рахунок. Згідно квитанцій від 19.07.2017 року на рахунок ТОВ ФК «Олімпія» сплачено 153185,95 гривень та 1531,86 гривень.

Частиною 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо)самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.2 ст. 60 Сімейного кодексу України, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 69 СК України передбачено право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права їх спільної сумісної власності.

Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя передбачені ст.71 СК України.

Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;

4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";

5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Судом встановлено, що на придбання у власність квартири АДРЕСА_1 витрачені кошти з спільних заощаджень подружжя.

Так, в ході розгляду справи встановлено, що позивач користувалась зарплатною карткою відповідача, але знімала невеликі суми для побутових потреб.

Твердження відповідача про те, що 50% вартості квартири сплачено за його особисті кошти не підтверджено доказами. Крім того, оригінали квитанцій про оплату знаходяться у позивача і відповідач не надав доказів того, що він передав кошти в сумі 154717,50 гривень позивачу для внесення по договору.

Згідно з вимогами частини першої статті 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Матеріали справи не містять доказів, що спірне майно придбавалось лише за особисті кошти відповідача.

За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя.

Отже, оскільки судом встановлено, що спірна квартира придбана в період шлюбу, з метою проживання в ній подружжя, за спільні кошти подружжя, є спільною сумісною власністю, тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.69-72 СК України, ст. 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача ОСОБА_2 , юридична адреса АДРЕСА_4

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник відповідача ОСОБА_3 , юридична адреса м. Полтава, вул. Зигіна, АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 18 липня 2019 року.

СУДДЯ МИРОНЕЦЬ О.К.