Ухвала

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 201/17629/15-ц

провадження № 61-11018ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся 03 червня 2019 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку із касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що копію повного тексту постанови суду апеляційної інстанції отримано лише 04 травня 2019 року. На підтвердження зазначеного суду надано відповідні докази - довідку поштового відділення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.

Також касаційна скарга містить клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, яка обґрунтована тим, що заявник є особою з інвалідністю ІІ групи, на підтвердження чого надана копія посвідчення.

Пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

З огляду на вищевикладене, клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги підлягає задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 29 133,36 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Касаційна скарга містить доводи заявника про те, його касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, зокрема щодо незаконних виплат комісійних на користь банків, і те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у даній справі будуть мати преюдиціальне значення для вирішення інших справ, в тому числі і можливих кримінальних за участю заявника, що не може бути прийнято судом до уваги, оскільки заявник не наводить належних прикладів розбіжності судової практики чи доказів преюдиціальності для вирішення інших справ та по суті його доводи зводяться до переоцінки доказів по справі.

Разом з тим, скаржник вказує і на те, що справа має для нього виняткове значення, враховуючи невелику пенсію та відсутність інших доходів чи нерухомого майна.

Отже, оскільки доводи касаційної скарги свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження в малозначній справі та витребування матеріалів указаної справи.

Разом із тим, касаційна скарга містить клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2019 року або зупинення її дії.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Статтею 436 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання (дію) оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, то клопотання про зупинення її виконання (дії) задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальним є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Керуючись статтями 19, 389, 394, 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду від 18 червня 2018 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2019 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Витребувати з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали вищезазначеної цивільної справи № 201/17629/15-ц.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про зупинення виконання (дії) постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2019 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков