Справа № 216/1896/18
провадження №2/216/66/19
08 травня 2019 року м. Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бутенко М. В.
секретаря судового засідання Клименко О.В.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталья Станіславівна про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса, -
Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з*явилася, звернуласяя до суду з письмовою заявою у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю та без застосування технічного запису, в заочному порядку, задовольнити позов в повному обсязі.
Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся неодноразово та належним чином, жодної заяви, клопотання відзиву на позов до суду не надав. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Треті особи - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталья Станіславівна в судове засідання не з*явилися, були повідомлені про розгляд справи належним чином, надали суду пояснення по справі.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
06.02.2018 року позивачем було направлено на адресу приватного виконавця Шаган О.А. заяву про отримання постанови про відкриття виконавчого провадження та копії виконавчого документа у відповідності до вимог ст. 19, 28 ЗУ «про виконавче провадження». На адресу позивача надійшла відповідь приватного виконавця Шаган О.А. від 20.02.2018 року за вих. № 0123/416 разом з додатком у вигляді копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.01.2018 року ВП № 55529220. На прохання позивача про надання копії виконавчого документа, а саме виконавчого напису № 2589 приватний виконавець Шаган О.А. так нічого не надіслав.
Позивач вважає, що виконавчий напис № 2589 вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. від 10.11.2017 року підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав:
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом
Згідно п. 19 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси
Виходячи з положень ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України
Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідчена угода; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань
Відповідно до п.п. 1.1,3.1,3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172
Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною
Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні даного виконавчого напису
З урахуванням приписів ст.ст. 15,16,18 ЦК України, ст.ст. 50,87,88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частини), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у своїй правовій позиції викладеній у справі за № 6-887цс17 від 05.07.2017 року. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Спір, щодо розміру, а головне щодо строку заборгованості стягнутої з позивача за виконавчим написом нотаріуса полягає в наступному:
Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років
Виконавчим написом визначено період стягнення з позивача заборгованості з 07.11.2016 року по 07.11.2017 року у сумі 16 906,83 гривень, в тому числі:- прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8 956,60 гривень
Сукупність щомісячних періодичних платежів за тілом кредиту у період з 07.11.2016 року по 07.11.2017 року не може складати у розмірі 8 956, 60 гривень, оскільки це вся заборгованість за сумою кредиту в цілому, з моменту користування кредитними коштами, а саме з 2013 року, що перевищує строк давності та строк визначений в ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Таким чином в виконавчому написі не правдиво вказано період за який стягується прострочена заборгованість за кредитом та нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушенням трирічного терміну з дня виникнення права вимоги.
Відповідно до Пропозиції укласти Договір карткового рахунку № 2625 та Договору страхування від 25 вересня 2013 року підписану між позивачем та АТ «Банк Ренесанс Капітал» на умовах зазначених в Пропозиції, умов Договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, які є типовими умовами для всіх клієнтів та які є невід`ємною частиною Пропозиції встановлено ліміт Овердрафту у розмірі 3000 гривень (ч. 1 п. 2.3. Пропозиції).
Відповідно до п. 2.4 ч. 1 Пропозиції строк користування кредитними коштами - 36 місяців
Відповідно до п. 2.2. Умов Договору про надання споживчих кредитів: Позичальник зобов`язується щомісячно частинами погашати суму кредиту, сплачувати нараховані проценти на суму кредиту та комісію в сумах та терміни, що передбачені Графіком платежів, шляхом безготівкового перерахування коштів у відповідних сумах на рахунок Банку або поточний рахунок Позичальника відкритий для зарахування коштів спрямованих на погашення заборгованості вказаний у Графіку платежів
Відповідно до п. 2.2.3 Умов договору карткового рахунку клієнт зобов`язаний щомісячно не пізніше Розрахункової дати здійснювати погашення заборгованості за Овердрафтом, що виникла у Розрахунковому періоді, шляхом безготівкового перерахування коштів у відповідних сумах на поточний рахунок Клієнта відкритий йому для зарахування коштів спрямованих на погашення заборгованості або шляхом поповнення Карткового рахунку, якщо Рахунок Клієнта не відкривався, кошти у розмірі, що є не меншим Мінімального платежу
Відповідно до п. 1.1 Умов договору карткового рахунку Розрахункова дата -15 число кожного календарного місяця
Отже, зі змісту Пропозиції та Умов встановлено як строк дії договору - 36 місяців, так і строк виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів (15 число кожного календарного місяця)
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу
Щодо застосування принципу позовної давності у кредитних спорах Верховний Суд України сформував правову позицію у своїй постанові від 06.04.2016 року по цивільній справі № 6-2520цс15, відповідно до якої, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, тобто з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок
Дані обставини та норми права не були враховані нотаріусом при аналізі документів наданих в підтвердження безспірності заборгованості та при вчиненні виконавчого напису в цілому. Отже, оскаржуваний виконавчий напис не могло бути вчинено станом на 10.11.2017 року з огляду на те, що сума стягнутої заборгованості розрахована поза межами трирічного строку.
Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання
Факт неотримання позивачем письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання свідчить про відсутність у розпорядженні нотаріуса необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання та підтвердження отримання позивачем даної вимоги. Тобто, даний виконавчий напис не могло бути вчинено станом на 10.11.2017 року.
У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також урахуванням інших обставин, які мають істотне значення
Статтею 1167 ЦК України передбачені підстави відповідальності за завдання моральну шкоду - наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вини останнього
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи.
Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову в частині стягнення моральної шкоди, оскільки до суду не надано належних доказів душевних страждань позивача, існування факту заподіяння позивачу моральної шкоди діями відповідача, факту протиправної поведінки відповідача, внаслідок чого позивачу могло б бути завдано моральної шкоди, існування втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань які позивач понесла та співвідношення їх з розрахованим розміром моральних збитків.
Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 1, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року про затвердження «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», ст.ст.2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-283, 354ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталья Станіславівна про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса - задовольнити частково.
В частині позову про стягнення з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 , моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень - відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 704.80 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя М. В. Бутенко