ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/1264/18 Номер провадження 22-ц/814/1773/19Головуючий у 1-й інстанції Рябченко В. В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Бондаревської С.М., Гальонкіна С.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариcтва з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені Довженка" Шишацького району Полтавської області про стягнення невиплаченої премії за 2015 рік за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Рябченка В.В. у період часу з 10:45:16 год. до 14:03:15 год.,-

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача - ТОВ «Агрофірма імені Довженка» Шишацького району Полтавської області про стягнення невиплаченої йому премії за 2015 рік в сумі 176095,00 (сто сімдесят шість тисяч дев`яносто п`ять) гривень.

Підстави позову вмотивовував тим, що 05 травня 2010 року він був прийнятий на роботу на посаду заступника генерального директора по сільському господарству ТОВ АФ ім. Довженка Шишацького району, 01 квітня 2013 року, згідно Наказу № 37к, його було переведено на посаду директора з юридичних та кадрових питань, а 27 листопада 2015 року, його було звільнено з займаної посади по п.1 ст. 36 КЗпП України у звязку з припинення трудового договору за угодою сторін.

Як передбачено Колективним договором та Положенням про оплату праці працівникам, кожному працівнику за підсумками року нараховувалися та виплачувалися премії, які могли становити 100 відсотків і більше основної заробітної плати, але позивачу за 2015 рік премія не виплачувалася. Вважає такі дії відповідача відносно нього незаконними, оскільки ніяких стягнень та зауважень від керівництва він не мав.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «імені Довженка» Шишацького району Полтавської області про стягнення не виплаченої премії за 2015 рік - відмовлено в повному обсязі заявлених ним позовних вимог.

З даним рішенням не погодився позивач ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

Вказує на те, що суд невірно надав оцінку наданим ним доказам, оскільки при вирішені спорів про виплату премії необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат лише у випадах і за умов, передбачених цими актами. Всупереч вимогам Колективного договору з 2012 року по 2015 рік нове положення про преміювання підприємством не було затверджено, а отже чинним є положення на 2011 рік.

Апелянт наводить норми матеріального права, якими, на його думку врегульовуються спірні правовідносини.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 05 травня 2010 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в ТОВ «Агрофірма імені Довженка» Шишацького району Полтавської області на посаду заступника генерального директора по сільському господарству з оплатою праці згідно встановленого штатного розпису, що підтверджується копією Наказу по особовому складу № 60 к, від 05 травня 2010 року ( а.с. 31).

З 01 квітня 2013 року, на підставі заяви ОСОБА_1 , останнього переведено на посаду директора з юридичних та кадрових питань з оплатою праці згідно встановленого штатного розпису, що підтверджується копією Наказу по особовому складу № 37к від 01 квітня 2013 року ( а.с. 33, 35).

27 листопада 2015 року, позивача було звільнено з посади директора з юридичних та кадрових питань за згодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України, бухгалтерії підприємства було доручено провести кінцевий розрахунок та виплатити компенсацію за невикористану тарифну відпустку за період з 05.05.2015 року по 27 листопада 2015 року у кількості трьох календарних днів, що підтверджується Наказом № 214к по особовому складу від 26 листопада 2015 року /а.с.36/. а отже, заборгованості ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» перед позивачем на час його звільнення не було.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження правомірності та обґрунтованості позовних вимог.

Апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовуються нормами Кодексу законів про працю України, Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про колективні договори і угоди», Положенням про преміювання по ТОВ «Агрофірма ім. Довженка» та ін.

Колективним договором ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» на 2011 - 2015 роки від 05 травня 2011 року (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що преміювання працівників, виплату винагороди та інших стимулюючих виплат здійснюється згідно наказів генерального директора за поданням директорів виробничих підрозділів у відповідності з «Положеннями про преміювання».

Відповідно до п.2 даного Положення про преміювання працівників підрозділів сільськогосподарського виробництва ТОВ АФ «ім. Довженка» за підсумками роботи у 2015 році (а.с. 58-61) для працівників підприємства, які займають посади, наведені у Додатку 1 до цього положення поширюється Програма преміювання за досягнення ключових показників ефективності календарного року, для всіх інших передбачене щорічне преміювання за підсумками роботи у звітному періоді.

Суд встановив, що посада на яку був прийнятий ОСОБА_1 , не визначена в Додатку 1.

Суд дійшов обґрунтованого висновку, що працівник на даній посаді міг брати участь у щорічному преміюванні за підсумками роботи у звітному році, але за певних умов, а саме: перебування працівника в трудових відносинах на момент виплати.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

Згідно із частинами другою та третьою статті 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а в разі його відсутності, з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Пунктом п. 6.11 «Положення про преміювання працівників підрозділів сільськогосподарського виробництва ТОВ АФ «ім. Довженка» за підсумками роботи у 2015 році», затвердженого керівником підприємства та погодженого головою об`єднаного профкомітету 01 жовтня 2015 року, визначені підстави позбавлення премії за підсумками роботи у звітному році, а саме: порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, порушення трудової дисципліни; неналежне або несвоєчасне виконання функціональних завдань, посадових обов`язків, невчасне та неякісне виконання розпоряджень, наказів та інших організаційно-розпорядчих документів підприємства; звільнення за власним бажанням, згодою сторін або з ініціативи підприємства (застосуванням дисциплінарного стягнення) до закінчення звітного року за підсумками якого нараховується премія.

Судом встановлено, що позивач був звільнений з роботи, на кінець 2015 року не перебував у трудових відносинах з підприємством, не проходив оцінку персоналу за результатами якої виплачується премія, тому, згідно з умовами колективного договору, а також «Положення про преміювання працівників підрозділів сільськогосподарського виробництва ТОВ «АФ «ім. Довженка» за підсумками роботи у 2015 року», не набув права на отримання премії за підсумками календарного року.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Правомірність даного висновку не спростований іншими належними доказами.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи. Підстав для переоцінки доказів у справі апеляційним судом не встановлено.

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).,(Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до змісту статті 2 Закону України «Про оплату праці» у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Позивачем порушено питання про виплату йому премії за підсумками відповідного року, а саме: 2015, до завершення якого він звільнився з займаної посади. Внаслідок цього, відповідно до умов Положення про преміювання втратив право на отримання цієї грошової виплати.

Підстави вважати Положення про преміювання 6.11 «Положення про преміювання працівників підрозділів сільськогосподарського виробництва ТОВ АФ «ім. Довженка» за підсумками роботи у 2015 році», затвердженого керівником підприємства та погодженого головою об`єднаного профкомітету 01 жовтня 2015 року, відсутні. Чинність на момент виникнення спірних правовідносин попереднього Положення про преміювання від 2011 року позивачем не доведена.

З огляду на це, доводи апеляційної скарги не спростували висновки місцевого суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та не знайшли свого підтвердження в ході перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2019 року.

Підстави для зміни розподілу рішення суду в частині судових витрат судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2019 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: С.М. Бондаревська С.А. Гальонкін