ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/3104/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2019 року, постановлену у складі судді Мельникової І.Д., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Московський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про виключення відомостей про батька,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив виключити відомості про його батьківство з актового запису № 321 від 16.02.2011 про народження дитини ОСОБА_4 , зробленого Московським ВРАЦС ХМУЮ .

На обґрунтування позову послався на те, що під час розгляду іншої цивільної справи за його позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачем йому було повідомлено, що ОСОБА_4 не є його дочкою.

Прохальна частина позовної заяви містить клопотання про призначення судово-імунологічної експертизи, на вирішення якої позивач просить поставити питання: чи є ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .?

Проведення судової експертизи просить доручити Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, який знаходиться за адресою: 61036, м. Харків, вул. Ковтуна, 32.

Обґрунтовуючи клопотання, посилається на те, що питання встановлення кровної спорідненості потребує спеціальних знань та навичок.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2019 року задоволено клопотання представника ОСОБА_2 про призначення судово-імунологічної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Московський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ, про виключення відомостей про батька.

На вирішення експертизи поставлено питання:

1.Чи є ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Проведення експертизи доручено Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, який знаходиться за адресою: 61036, м. Харків, вул. Ковтуна, 32.

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за неправдивий висновок згідно ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення судово-імунологічної експертизи покладено на ОСОБА_2 .

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою призначити судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставити питання: Чи може бути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Проведення експертизи доручити будь-якому з наступних експертних установ: Київське міське бюро судово-медичної експертизи (03141, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4); Комунальний заклад «Дніпропетровське обласне бюро судово- медичної експертизи Дніпропетровської обласної ради, (49005, м. Дніпро, площа Соборна, 14).

Проведення відбору зразків для проведення вказаної експертизи доручити експертам Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, (61052, м. Харків, вул. Дмитрівська, 14).

В обґрунтування скарги зазначила, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Вказала, що представник відповідача заперечувала проти доручення проведення експертизи Харківському НДКЦ МВС України і повідомила, що експертні установи, які зазначила відповідач у своєму відзиві на позов, а саме: Київське міське бюро судово-медичної експертизи (03141, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4); КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи Дніпропетровської обласної ради, (49005, м. Дніпро, площа Соборна, 14) також є сертифікованими установами і вартість їх послуг не відрізняється від харківської експертної установи; зразки будуть відбиратися експертом Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, (61052, м. Харків, вул. Дмитрівська, 14).

Окрім того, представник відповідача зазначила, що позивач повідомив відповідачці, що завдяки його зв`язкам саме в Харківському НДКЦ МВС України по справі зроблять такий висновок експертизи, який йому буде потрібний. Натомість суд, незаконно в оскаржуваній ухвалі зазначив що представник відповідача щодо призначення експертної установи для проведення експертизи покладався на розсуд суду.

Послалась на те, що призначена судом судово-імунологічна експертиза не може бути проведена в визначеній судом експертній установі (в Експертній службі МВС) для вирішення питання біологічного батьківства, так як в цій експертній установі проводиться судова молекулярно-генетична експертиза для вирішення питання біологічного батьківства. Однак суд, призначив проведення експертизи, яку не можна провести в даній експертній установі.

В Комунальному закладі «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи Дніпропетровської обласної ради проводиться судово молекулярно-генетична експертиза на предмет встановлення біологічного батьківства; судово-імунологічна експертиза для вирішення питання біологічного батьківства не проводиться.

В Київському міському бюро судово-медичної експертизи проводиться судово медична експертиза на предмет встановлення біологічного батьківства методом ДНК аналізу; судово-імунологічна експертиза для вирішення питання біологічного батьківства не проводиться, реактиви не закупаються.

Окрім того, на вирішення судової молекулярно-генетичні експертизи має бути поставлено питання наступним чином: «Чи може бути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?».

Учасники справи не скористались правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до норми ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, пояснення представника позивача - Сороки О.О., відповідача ОСОБА_1 та її представника - ОСОБА_5 , перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Нормою п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції визначено порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Московського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Московський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про виключення відомостей про батька.

Позивачем заявлено клопотання про призначення судово-імунологічної експертизи, проведення якої просить доручити Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, який знаходиться за адресою: 61036, м. Харків, вул. Ковтуна, 32.

В обґрунтування необхідності проведення експертизи посилається на те, що вирішення цього питання потребує спеціальних знань та навичок.

Задовольняючи вказане клопотання, суд першої інстанції свої висновки обґрунтував тим, що оскільки доказом факту кровного споріднення або відсутності факту кровного споріднення є висновок експертизи, тому вважав необхідним призначити у справі судову імунологічну експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Колегія суддів не повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, предметом доказування у даній справі є біологічне походження дочки відповідача від позивача.

Відповідно до статті 103 ЦПК України:

1. Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

2. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

3. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

4. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

5. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

6. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

7. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Районним судом було призначено у справі судову імунологічну експертизу для встановлення батьківства позивача.

Однак, поза увагою суду залишилось невідповідність запропонованого виду експертизи, яка спрямована на встановлення біологічного походження дитини відповідача від позивача тому предмету судового дослідження, який був поставлений на розгляд експертів, що виходить поза межі компетенції судових експертів, призначених судом.

Так, імунологічна експертиза встановлює лише наявність біологічних речовин на об`єктах та досліджує їх походження, якісні характеристики, а не питання генної відповідності відповідних зразків між собою на рівні ДНК.

Наразі єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини є ДНК-тест.

Таким чином, для встановлення факту чи є ОСОБА_2 біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої від ОСОБА_1 , необхідне проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Отже, районним судом неповно було з`ясовано обставини щодо заявленого клопотання, та поставлене судом питання виходить за межі компетенції експерта, що проводить імунологічну експертизу.

Тому припущення відповідача стосовно упередженості експертів установи, що була визначена судом для проведення експертизи, не мають правого значення.

Колегія суддів зазначає, що питання призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, яке ініційовано відповідачем у апеляційній скарзі, не було предметом розгляду суду першої інстанції, а тому знаходиться поза межами компетенції суду апеляційної інстанції відповідно до положень ст. 367 ЦПК України.

З огляду на те, що суд порушив наведені норми процесуального законодавства, що призвело до постановлення помилкової ухвали, колегія суддів на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, скасовує ухвалу суду першої інстанції та направляє справу до того ж суду для продовження розгляду питання про призначення судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 259, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2019 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 направити до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду питання про призначення судової експертизи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 18 червня 2019 року.

Головуючий суддя В.Б. Яцина

Судді колегії П.В. Кісь.

О.М. Хорошевський.