Номер провадження 2/225/4/2019
Єдиний унікальний номер судової справи225/345/17
ухвала

ІМЕНЕМ УкРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мигалевича В.В.

за участю:

секретаря судового засідання Петрової С.О.,

позивача ОСОБА_1 ;

представника позивача ОСОБА_2;

прокурора Заварзіна Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Донецького обласного центру МСЕ, третя особа - Торецький відділ Костянтинівської місцевої прокуратури, про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду у зв`язку з виправдувальним вироком,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Дзержинського міського суду Донецької області перебуває вищезазначена цивільна справа.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявила відвід судді, в обґрунтування відводу пояснила, що судом під час підготовчого провадження не було розглянуто по суті питання щодо оподаткування нарахувань позивачу, а було роз`яснено, що це питання з`ясовується під час розгляду справи по суті, а не у підготовчому засіданні, що, у свою чергу, позбавило позивача права на звернення з належними позовними вимогами до суду.

Представник позивача підтримав клопотання позивача.

Уповноважений представник третьої особи в судовому засіданні заперечував поти задоволення клопотання про відвід головуючого судді по вищезазначеній справі, вважає, що клопотання позивача не обґрунтоване тому не підлягає задоволенню.

Уповноважений представник Донецького обласного центру МСЕ Уколова А.Ю. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності.

Уповноважений представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про відвід судді слід задовольнити з таких підстав:

Відповідно до положень ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Так, відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу з підстав, зазначених у ст. ст. 36, 37 ЦПК України, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК України), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч. 3 ст. 36 ЦПК України).

Суд вважає твердження позивача безпідставними, оскільки суд забезпечує рівність процесуальних прав сторін при розгляді кожної справи. Окрім того, суд неодноразово звертав увагу сторін на процесуальні права та обов`язки сторін.

Як убачається з матеріалів справи позивач 21.05.2019 року звернулась до суду із уточненою позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду у зв`язку з виправдувальним вироком.

Судом у судовому засіданні 22.02.2018 учасникам справи були детально та змістовно роз`яснені права та обов`язки учасників справи (а.с. 181 Т.1). Зокрема, було роз`яснено право позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Такожбуло роз`яснено право позивача до закінчення підготовчого засідання змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до ст. 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Позов всіма відповідачами не визнавався. За вказаних обставин суд не має права у підготовчому провадженні розглядати спір по суті, а що стосується цієї конкретної справи, суд не мав права розглядати по суті питання щодо оподаткування нарахувань позивачу.

Ураховуючи наведене, суд не може погодитися з доводами сторони позивача щодо порушення головуючим процесуальних прав позивача, оскільки такі доводи є безпідставними та такими що не ґрунтуються на нормах Закону.

Таким чином, суддя не вбачає будь-якої упередженості та необ`єктивності зі свого боку при розгляді цієї справи.

Однак, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Враховуючи висновки Європейського суду з прав людини у вищевказаних рішеннях, з метою усунення будь-яких сумнівів учасників судового розгляду щодо об`єктивності та неупередженості судді у розгляді даної справи, суд вважає, що заяву про відвід необхідно задовольнити, а справу належить передати до канцелярії суду для визначення за принципом вірогідності іншого судді для її розгляду по суті.

Керуючись ст.ст.36, 40, 41 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Мигалевичу В.В. - задовольнити.

Цивільну справу №225/345/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Донецького обласного центру МСЕ, третя особа - Торецький відділ Костянтинівської місцевої прокуратури, про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду у зв`язку з виправдувальним вироком - передати до канцелярії суду для виконання вимог, визначених статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: