Справа № 750/2305/19
Провадження № 2/750/958/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

за участі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

28.02.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. В позові вказав, що згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.08.2015 року з позивача на користь відповідача стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.06.2015 року та до досягнення дитиною повноліття та просив зменшити розмір аліментів, які стягуються на дитину до розміру 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки стан здоров`я погіршився, не працює, добровільно надає кошти на утримання сина ОСОБА_6 , який навчається та має батьків пенсіонерів, яким також надає матеріальне утримання.

09.04.2019 ОСОБА_3 подала до суду зустрічну позовну заяву та уточнивши вимоги в заяві від 15.04.2019 року просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на її користь на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігів від 21.08.2015 року по справі № 750/5738/15-ц на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до розміру 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Заяву обґрунтовує тим, що з 2015 року дочка значно виросла та в силу свого віку, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток та освіту.

Ухвалою суду від 15.04.2019 року об`єднано в одному провадженні, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, для їх спільного розгляду та присвоїти спільний номер справа №750/2305/19, провадження 2/750/958/19.

Представник ОСОБА_1 позов підтримала, проти задоволення зустрічного позову заперечувала. Одночасно зазначила, що судових рішень про стягнення з ОСОБА_1 аліментних зобов`язань по утриманню повнолітнього сина, який навчається та батьків позивача не має.

ОСОБА_3 та її представник позов не визнали та просили задовольнити зустрічний позов в повному обсязі.

Вислухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.08.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.06.2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182СК України).

На час розгляду справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 сплачує аліменти, мінімальний розмір визначено державним виконавцем не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач в позові посилався на те, що не має постійного заробітку та має на утриманні сина ОСОБА_6 , який є студентом денного відділення Коледжу транспорту та коп`ютерних технологій ЧНТУ. Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було.

В свою чергу відповідач свої вимоги про збільшення розміру аліментів обґрунтувала тим, що з моменту прийняття рішення про стягнення аліментів дочка, на користь якої стягуються аліменти значно виросла та в силу свого віку, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту.

Враховуючи те, що позивач працездатний, інших аліментних зобов`язань не має, мати позивача є пенсіонеркою та працює, а добровільність надання коштів на утримання сина, який навчається. Не свідчить про зміну майнового стану позивача. При цьому суд враховує, що наявність хвороби позивача також не є істотною обставиною для зменшення розміру аліментів, оскільки позивач не надавав доказів свого лікування та понесення останнім певних витрат на лікування. Одночасно, суд вказує, що періодичність лікування матері позивача також не є істотною обставиною для зменшення розміру аліментів, оскільки мати ОСОБА_8 є пенсіонером та працює, а лікарняні листи їй сплачуються за місцем її роботи, що також не тягне за собою витрат з боку позивача та таких витрат останній суду не подавав.

Факт наявності у позивача іншої дитини, зокрема сина, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, так як не надано доказів про збільшення кола утриманців, та те, що розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому підстав для задоволення позову не вбачається.

Також суд не знаходить достатніх підстав для задоволення зустрічного позову відповідача про збільшення розміру аліментів, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження збільшення витрат на утримання дитини чи понесення додаткових витрат на її утримання. Відповідач є працездатною, отримує заробітну плату, а тому з врахуванням рівності утримання дитини, розмір стягнутих судом аліментів є достатнім.

Відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір», останній підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про зменшення розміру аліментів відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 13.06.2019.

Суддя Л.В. Карапута