КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-2230/10
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5619/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 28 січня 2019 року, постановлену під головуванням судді Нечипоренка Л.М.,-

встановила:

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 28 січня 2019 року у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу суду та задовольнити заяву.

В судовому засіданні представник АТ «Державний ощадний банк України» проти апеляційної скарги заперечив.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлена належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника банку, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості поданої заяви.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 02 серпня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором в розмірі 300 369 грн 81 коп., судовий збір в розмірі 1 700 грн 00 коп. та 120 грн 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

31 липня 2013 року ПАТ «Державний ощадний банк України» видано довідку № 605, згідно якої 31 серпня 2013 року ОСОБА_1 було погашено кредитну заборгованість (кредитний договір № 1241 від 13 червня 2008 року) в сумі 259 200 грн 00 коп.

Листом від 26 серпня 2014 року ПАТ «Державний ощадний банк України» повідомив ОСОБА_1 , що непогашену частину кредитної заборгованості у розмірі 42 989 грн 81 коп. було відшкодовано банком за рахунок резерву відповідно до вимог законодавства та відображено цю інформацію у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків і сум утриманих з них податку. Звернуто увагу, що відшкодування за рахунок резерву заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення претензійно-позовної роботи банку. Банк зберігає за собою право вжити повний комплекс заходів щодо стягнення в подальшому кредитної заборгованості відповідно до чинного законодавства України.

30 серпня 2018 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-2230/10 від 28 вересня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 42 989 грн 81 коп.

Заявник вважає, що заборгованість за кредитним договором № 1241 від 13 червня 2008 року в розмірі 302 189 грн 81 коп. повністю погашена, а відтак виданий Рокитнянським районним судом Київської області виконавчий лист № 2-2230/10 від 28 вересня 2010 року слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно листа ПАТ «Державний ощадний банк України» від 26 серпня 2014 року ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 02 серпня 2010 року № 2-2230/10 було вирішено стягнути заборгованість за кредитним договором № 1241 від 13 червня 2008 року у розмірі 302 189 грн 81 коп. Непогашену частину кредитної заборгованості у розмірі 42 989 грн 81 коп. було відшкодовано банком за рахунок резерву відповідно до вимог законодавства та відображено цю інформацію у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків і сум утриманих з них податку. Звернуто увагу, що відшкодування за рахунок резерву заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення претензійно-позовної роботи банку. Банк зберігає за собою право вжити повний комплекс заходів щодо стягнення в подальшому кредитної заборгованості відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п. 3, п. 7 Порядку відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 172 банк має право відшкодувати (списати) за рахунок резерву безнадійну заборгованість (крім безнадійної заборгованості, зазначеної в п. 4 цього Порядку), яка включає суму основної заборгованості перед банком та/або нараховані доходи (борг боржника), за якою є прострочення погашення боргу або його частини понад 180 днів.

Відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента.

Колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять доказів відсутності заборгованості заявника перед банком, а відтак відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги рішення банку про відшкодування залишку боргу в розмірі 42 989 грн 81 коп. за рахунок резерву відповідно до вимог законодавства, а відтак фактично заборгованості перед банком заявник немає, колегія суддів відхиляє з вищенаведених підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки правомірності відкриття виконавчого провадження, у зв`язку з пропущенням строку пред`явлення до виконання, колегія суддів відхиляє, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа, виданого Рокитнянським районним судом Київської області 28 вересня 2010 року становить три роки.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 28 січня 2019 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 28 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 11 червня 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко