КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8249/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович, про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,

за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 квітня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Чередніченко Н.П.,-

встановила:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 липня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. вчинено виконавчий напис, реєстровий № 3870 на іпотечному договорі № MRTG-23/S/1 від 16 квітня 2007 року, яким пропонувалось звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності.

Крім того, 19 липня 2018 року приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. вчинений виконавчий напис, реєстровий № 3871 на іпотечному договорі № MRTG-23/S/3 від 16 квітня 2007 року, яким пропонувалось звернути стягнення на земельну ділянку, загальною площею 1,1250 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_1 на праві власності.

Атакож 19 липня 2018 року приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. вчинено виконавчий напис,реєстровий № 3872 на іпотечному договорі, посвідченому 20 лютого 2009 року приватним нотаріусом Русанюком З.З. та пропонувалось звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_1 на праві власності.

Заявлена банком заборгованість, є необґрунтованою та не є безпірною.

З урахуванням того, що нотаріусом безспірність заборгованості не була належним чином перевірена, та законних підстав для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису не було, позивач просив визнати такими, що не підлягають виконанню зазначені виконавчі написи.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04 квітня 2019 року позов задоволено.

Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Дмитра Олеговича № 3870 від 19.07.2018 року, вчинений на іпотечному договорі № MRTG-23/S/1 від 16.04.2007 року, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності, - таким, що не підлягає виконанню.

Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Дмитра Олеговича № 3871 від 19.07.2018 року, вчинений на іпотечному договорі № MRTG-23/S/3 від 16.04.2007 року, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, загальною площею 1,1250 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_1 на праві власності, - таким, що не підлягає виконанню.

Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Дмитра Олеговича № 3872 від 19.07.2018 року, вчинений на іпотечному договорі посвідченому 20.02.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_1 на праві власності, - таким, що не підлягає виконанню.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі АТ «Укрсоцбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні представник АТ «Укрсоцбанк» вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що нотаріусом вчинено оскаржувані виконавчі написи без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора, а також з порушенням законодавства.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 30 березня 2007 року між ТзОВ УніКредит Банк та ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит № MRTG-85.

16 квітня 2007 року між ТзОВ УніКредит Банк та ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит № MRTG-23.

До договорів про іпотечний кредит укладались ряд угод про внесення змін та доповнень, та додаткові договори.

16 квітня 2007 року між ТзОВ УніКредит Банк та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № MRTG-23/S/1, за умовами якого ОСОБА_1 для забезпечення повного і своєчасного виконання зобов`язань за кредитним договором № MRTG-23 передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

16 квітня 2007 року між ТзОВ УніКредит Банк та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № MRTG-23/S/3, за умовами якого ОСОБА_1 для забезпечення повного і своєчасного виконання зобов`язань за кредитним договором № MRTG-23 передав в іпотеку земельну ділянку, загальною площею 1,1250 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

20 лютого 2009 року сторони уклали договір про внесення змін № 2 до іпотечного договору № MRTG-23/S/1, згідно якого сторони вирішили внести та доповнити визначення терміну «кредитний договір» та викласти його у наступній редакції: «Кредитний договір» - договір про іпотечний кредит № MRTG-85, укладений сторонами 30 березня 2007 року та договір № MRTG-23, укладений сторонами 16 квітня 2007 року зі всіма змінами і додатками до них».

20 лютого 2009 року сторони уклали договір про внесення змін № 2 до іпотечного договору № MRTG-23/S/3, згідно якого сторони вирішили внести та доповнити визначення терміну «кредитний договір» та викласти його у наступній редакції: «Кредитний договір» - договір про іпотечний кредит № MRTG-85, укладений сторонами 30 березня 2007 року та договір № MRTG-23, укладений сторонами 16 квітня 2007 року зі всіма змінами і додатками до них».

20 лютого 2009 року між ТзОВ УніКредит Банк та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, за умовами якого для забезпечення повного і своєчасного виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит № MRTG-5 та договором про іпотечний кредит № MRTG-3, ОСОБА_1 передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_3 .

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 23 березня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі 1 669 368,40 дол. США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 50 098 079,55 грн.

16 липня 2015 року між банком та ОСОБА_1 укладені договори про внесення змін №б/н до договору про іпотечний кредит № MRTG-5 та договору про іпотечний кредит № MRTG-3, якими було вирішено питання реструктуризації заборгованості.

Згідно додатків № 1 до договорів від 16 липня 2015 року про внесення змін до договору про іпотечний кредит № MRTG-5 та договору про іпотечний кредит № MRTG-3, сторонами погоджені графіки погашення кредиту.

07 червня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» направлені вимоги № 02.1-02/96-5493, № 02.1-02/96-5495, № 02.1-02/96-5497, про усунення порушень основного зобов`язання.

У вимогах банк зазначив, що останній платіж за кредитним договором № MRTG-5 позичальником було здійснено 07 серпня 2016 року.

У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором № MRTG-5, станом на 31 травня 2018 року утворилась заборгованість в загальній сумі 26 532 460 грн 55 коп.

Останній платіж за кредитним договором № MRTG-3 позичальником здійснено 09 серпня 2016 року.

У зв`язку з невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором № MRTG-3, станом на 31 травня 2018 року утворилась заборгованість в загальній сумі 26 667 896 грн 12 коп.

А тому просив усунути порушення та попередив про звернення стягнення на іпотечне майно у позасудовому порядку.

19 липня 2018 року приватним нотаріусом Осипенком Д.О. вчинено виконавчий напис,реєстровий № 3870, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на праві власності.

Згідно іпотечного договору № MRTG-23/S/1 від 16 квітня 2007 року з подальшими змінами та доповненнями, квартира передана ОСОБА_1 в іпотеку ТОВ «УніКредитбанк» у якості забезпечення виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит № MRTG-85 від 30 березня 2007 року та договором про іпотечний кредит № MRTG-23 від 16 квітня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «УніКредитбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк».

Строк за яким проводиться стягнення з 07серпня 2016 року по 31травня 2018 року (включно).

За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири,запропоновано частково задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» по погашенню тіла кредиту на нарахованих відсотків в розмірі 46 355 858 грн 92 коп.

19липня 2018 року приватним виконавцем Осипенком Д.О. вчинено виконавчий напис,реєстровий № 3871, яким запропоновано звернути стягнення на земельну ділянку, загальною площею 1,1250 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_1 на праві власності.

Згідно іпотечного договору № MRTG-23/S/3 від 16 квітня 2007 року з подальшими змінами та доповненнями, земельна ділянка передана ОСОБА_1 в іпотеку ТОВ «УніКредитбанк» у якості забезпечення виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит № MRTG-85 від 30 березня 2007 року та договором про іпотечний кредит № MRTG-23 від 16 квітня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «УніКредитбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк».

ОСОБА_2 за яким проводиться стягнення з 07 серпня 2016 року по 31травня 2018 року (включно).

За рахунок коштів, отриманих від реалізації,запропоновано частково задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» по погашенню тіла кредиту на нарахованих відсотків в розмірі 46 355 858 грн 92 коп.

19 липня 2018 року приватним виконавцем Осипенком Д.О. вчинено виконавчий напис,реєстровий № 3872, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_1 на праві власності.

Згідно іпотечного договору, посвідченого 20 лютого 2009 року приватним нотаріусом Русанюком З.З., квартира передана ОСОБА_1 в іпотеку ТОВ «УніКредитбанк» в забезпечення виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит № MRTG-85 від 30 березня 2007 року та договором про іпотечний кредит № MRTG-23 від 16 квітня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «УніКредитбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк».

Строк за яким проводиться стягнення з 07 серпня 2016 року по 31травня 2018 року (включно).

За рахунок коштів, отриманих від реалізації,запропоновано частково задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» по погашенню тіла кредиту на нарахованих відсотків в розмірі 46 355 858 грн 92 коп.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що у виконавчих написах пропонувалось задовольнити вимоги банку по погашенню «тіла кредиту на нарахованих відсотків», проте умови договорів про іпотечні кредити не містять такого платежу.

Крім того, останній платіж ОСОБА_1 був здійснений 12 серпня 2016 року на погашення заборгованості в сумі 114 000 грн 00 коп., при цьому у вимогах про усунення порушень банком зазначено, що останній платіж здійснено 07 серпня 2016 року.

Отже, під час чинення виконавчих написів не було враховано останній платіж на суму 114 000 грн 00 коп., а тому сума заборгованості не відповідає дійсності.

Позивач зазначає, що виконання таких виконавчих написів призведе до повторного стягнення суми 114 000 грн 00 коп., яка була сплачена банку.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 07 червня 2018 року банком направлялись вимоги про усунення порушень № 02.1-02/96-5493, № 02.1-02/96-5495, № 02.1-02/96-5497.

Зазначені вимоги ОСОБА_1 отримав 14 червня 2018 року.

У своїй відповіді на вимоги позивач повідомив, що не заперечує проти звернення стягнення на іпотечне майно.

Отже, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для висновку, що після направлення вимог банку, ОСОБА_1 не погоджувався із розміром кредитної заборгованості.

З наданих банком виписок до договорів вбачається, що останній платіж було внесено 12 серпня 2016 року на суму 114 000 грн 00 коп.

Позивач вказує, що цей платіж не був врахований банком при поданні заяв про вчинення виконавчих написів нотаріуса.

Утім, відповідно до додатку № 1 до додаткової угоди від 16 липня 2015 року до договору про іпотечний кредит № MRTG-85 від 30 березня 2007 року, сторони погодили, що оплата чергового платежу повинна бути здійснена до сьомого числа календарного місяця.

12 серпня 2016 року на поточний рахунок позичальника зараховано суму у розмірі 114 000 грн 00 коп., що підтверджується випискою і не заперечується сторонами.

12 серпня 2016 року банком з рахунку позичальника списано 110 894 грн 00 коп. (сума простроченої заборгованості), залишок у розмірі 3 105 грн 96 коп., був списаний в наступну дату погашення боргу 07 вересня 2016 року.

Тобто, кошти, внесені 12 серпня 2016 року, були зараховані банком як платіж, який мав бути сплачений до 07 липня 2016 року, відповідно до умов договору.

Зазначене підтверджується випискою з поточного рахунку позивача.

З урахуванням наведеного, посилання позивача на те, що сума коштів внесена 12 серпня 2016 року не була врахована при визначенні розміру заборгованості не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, згідно вимог про усунення порушень заборгованість за договорами банком визначена в розмірі 53 200 356 грн 67 коп., а у виконавчих написах нотаріуса - 46 355 858 грн 92 коп., що майже на сім мільйонів менше.

Посилання позивача на те, що після дострокового стягнення кредиту, банк не мав права нараховувати проценти, колегія суддів оцінює критично, оскільки вимога про дострокове погашення боргу банком пред`явлена 07 червня 2018 року, а проценти банком нараховані станом на 31 травня 2018 року.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що враховуючи факт надання банком нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 04 квітня 2019 року постановлено з неповним з`ясування обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 квітня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович, про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 02 липня 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко