Справа № 444/1127/19
Провадження № 2/444/940/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Мачіха Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку спадкового майна та частку майна члена бувшого колгоспного типу двору, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку спадкового майна та частку майна члена бувшого колгоспного типу двору. Просять визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частки майна бувшого колгоспного типу двору в АДРЕСА_1 загальна площа якого становить 61.0 кв.м., житлова 38.3 кв.м., допоміжна 21.7 кв.м. з такою ж частиною господарських будівель, з яких 2/4 частини в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а 1/4 частини як члена бувшого колгоспного типу двору та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частки майна бувшого колгоспного типу двору в АДРЕСА_1 загальна площа якого становить 61.0 кв.м., житлова 38.3 кв.м., допоміжна 21.7 кв.м. з такою ж частиною господарських будівель. Мотивують позовні вимоги наступним.

Вони проживають в АДРЕСА_1 в будинку, який станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого була ОСОБА_3 , членами двору її син ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , що стверджено випискою з погосподарської книги Туринківської сільської ради.

Відповідно до діючого на той час законодавства, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Отже, всі члени двору, головою якого була ОСОБА_3 , мали рівне право на частки в майні двору, а саме по ј частині.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що стверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 . Після її смерті належну їй частку прийняв фактично її син ОСОБА_4 , але нотаріально право власності не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син голови двору ОСОБА_4 , що стверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , виданим Туринківською сільською радою. Після його смерті до Жовківської державної нотаріальної контори з приводу спадкування звернувся його син ОСОБА_1 , де відкрито спадкову справу № 457/2004 і 13.05.2004 року видано свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) площею 1.67 га., яка належала ОСОБА_4 та право на земельну частку (пай) площею 1.01 га., яка належала ОСОБА_3 , після смерті якої ОСОБА_4 спадщину прийняв, але не оформив. 15.05.2008 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину майнового паю як члена колективного сільськогосподарського підприємства після смерті ОСОБА_4 . Мати - ОСОБА_2 від спадкування частки після смерті ОСОБА_4 відмовилася. Щодо спадкування будинку в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 нотаріусом відмовлено, оскільки не визначено частки членів двору і такі не зареєстровано на померлих та роз`яснено про судовий порядок визнання права власності на частки. Зазначає, що такі становлять 2/4, з яких ј частки голови двору ОСОБА_3 , а 1/4 право на яку мав ОСОБА_4 . Згідно техпаспорта, виготовленого Червоноградським МБТІ загальна площа будинку становить 61.0 кв.м. житлова 38.3 кв.м.допоміжна 21.7 кв.м. Крім того ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , належить по ј частині житлового будинку в АДРЕСА_1 , як членів бувшого колгоспного типу двору, однак право на такі можуть зареєструвати за рішенням суду.

ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року), є таким що прийняв спадщину, вступивши у володіння спадковим майном після смерті батька ОСОБА_4 , який також після смерті своєї матері спадщину прийняв, але не оформив нотаріально.

Позивачі в підготовче судове засідання не з"явилися, однак подали на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять позов задоволити.

Представник відповідача Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав на адресу суду листа, в якому не заперечив проти задоволення позовних вимог, просить розгляд справи проводити без участі представника сільської ради.

Представник третьої особи Жовківської ДНК в підготовче судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Покладається на думку суду при вирішенні справи по суті.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 1 статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено наступне. Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають в с. АДРЕСА_1 і станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року були членами колгоспного двору в АДРЕСА_1 , головою якого була ОСОБА_3 , 1912 р.н., членами двору - її син ОСОБА_4 , 1933 р.н., що стверджено виписками з погосподарської книги Туринківсьокї сільської ради Жовківського району Львівської області від 03.04.2019 року № 708 та від 24.04.2019 року № 823.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Отже всі члени двору, головою якого була ОСОБА_3 , 1912 року народження, мали рівне право на частки в майні двор, а саме по ј частині.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно відділом РАЦС Жовківського РУЮ Львівської області вбачається, що голова двору ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті належну їй частку прийняв фактично її син ОСОБА_4 , але юридично не оформив.

Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України, вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 одружились 02.11.1957 року. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище " ОСОБА_2 ".

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 і його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син голови двору ОСОБА_4 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області.

Після смерті ОСОБА_4 до Жовківської державної нотаріальної контори з приводу спадкування звернувся його син ОСОБА_1 , де відкрито спадкову справу № 457/2004 і 13.05.2004 року.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.05.2004 року, виданого Жовківською ДНК вбачається, що спадкоємцем майна гр. ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його син ОСОБА_1 , який проживає: в АДРЕСА_1 . Спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається з права на земельну частку площею 1.67 га., що перебуває у власності ТзОВ «Туринка», Жовківського району, Львівської області і належало померлому на підставі cертифiкaтy на право на земельну частку /пай/ виданого Жовківською райдержадміністрацією 12 березня 2004 року, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів 19 березня 2004 року за № 1643. Права на земельну частку площею 1,01 га., що перебуває у власності ТзОВ «Туринка», Жовківського району Львівської області і належало ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифікату на право на земельну частку /пай/ виданого Жовківською райдержадмшістращєю 12 березня 2004 року, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів 19 березні 2004 року за № 1644, після смерті якої ОСОБА_4 спадщину фактично прийняв, а юридично не оформив.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.05.2008 року, виданого Жовківською ДНК, вбачається, що спадкоємцем майна гр. ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 є його син ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1. Спадкове майно на яке видане це свідоцтво складається з майнового паю, який знаходиться у власності сільськогосподарського підприємства ТзОВ «Туринка», Жовківського району, Львівської області і належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, виданого Туринківською сільською радою, Жовківського району Львівської області 18 лютого 2004 року за НОМЕР_8.

Мати позивача ОСОБА_1 - почивачка ОСОБА_2 від спадкування частки після сперті ОСОБА_4 відмовилася.

Із поставнови Жовківської ДНК від 11.03.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр. ОСОБА_1 відмовлено, оскільки не визначено частки членів двору і такі не зареєстровано на померлих та роз`яснено про судовий порядок визнання права власності на спадкову частку.

Отже ОСОБА_1 має право в порядку спадкування на 2/4 частки майна двору, з яких 1/4 частка голови двору ОСОБА_3 , а 1/4 ОСОБА_4 .

Із копії дублікату свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 31.12.1987 року, виданого 08.08.2017 року на підставі рішення виконкому Туринківської сільської ради № 23 від 31.03.2005 року вбачається, що виконком Туринківської сільради засвідчує, що в цілому будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 на праві особистої власності. Свідоцтво видане на основі рішення Нестерівського райвиконкому №370 від 30.12.1987 року. Будинок АДРЕСА_1 зареєстрований на праві власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3 і записано в реєстрову книгу № 1 під № 280 31.12.1987 року.

Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого Червоноградським БТІ, замовником технічної інвентаризації якого значиться ОСОБА_1 , загальна площа будинку становить 61.0 кв.м., житлова 38.3 кв.м., допоміжна 21.7 кв.м.

Копією довідки КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» від 27.02.2018 року № 1238 стверджується, що станом на 31.12.2012 року житловий будинок АДРЕСА_1 , зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Туринківської сільської ради 31.12.1987 року на підставі рішення Нестеровського райвиконкому №370 від 30.12.1987 року та записано 31.12.1987 року в реєстрову книгу за р.№280. Дублікат свідоцтва про право власності видано 08.08.2017 року на підставі рішення виконкому Туринківської сільської ради №23 від 31.03.2005 року.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) позивач ОСОБА_1 , є таким що прийняв спадщину, вступивши у володіння спадковим майном після смерті свого батька ОСОБА_4 , який також після смерті своєї матері - ОСОБА_3 спадщину прийняв, але не оформив юридично, розмір її частки становить ј частини будинку.

Крім того, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 належить по ј частині житлового будинку в АДРЕСА_1 , як членів бувшого колгоспного типу двору, однак право на такі можуть зареєструвати не інакше як за рішенням суду, оскільки з 01.01.2013 року змінено порядок реєстрації часток членів двору.

Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку що право позивачів підлягає захисту в судовому порядку. Зібрані по справі докази та оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності ,встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 23, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_6 право власності на 3/4 частки майна бувшого колгоспного типу двору в АДРЕСА_1 загальна площа якого становить 61.0 кв.м., житлова 38.3 кв.м., допоміжна 21.7 кв.м. з такою ж частиною господарських будівель, з яких 2/4 частини в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а 1/4 частини як члена бувшого колгоспного типу двору.

Визнати за ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_7 право власності на 1/4 частки майна бувшого колгоспного типу двору в АДРЕСА_1 загальна площа якого становить 61.0 кв.м., житлова 38.3 кв.м., допоміжна 21.7 кв.м. з такою ж частиною господарських будівель.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення суду виготовлено 13.06.2019 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.