ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1304/18 Номер провадження 22-ц/814/892/19Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М,

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 січня 2019 року (час ухвалення судового рішення з 10:39:57 год. до - час не зазначено; дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначена) у справі за позовом ОСОБА_1 до Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності, третя особа: Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Федоренко Наталія Олексіївна.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, просила ухвалити рішення, яким визначити, що частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1549 га, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розподілені наступним чином:

- ОСОБА_2 належить Ѕ частка земельної ділянки площею 0,1549 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_3 належить Ѕ частка земельної ділянки площею 0,1549 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що її батькам - ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , на праві спільної сумісної власності належала спірна присадибна земельна ділянка. За життя батько склав заповіт, яким усе належне йому майно заповів позивачці по справі. Після його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відкрилася спадщина, яку вона прийняла у встановленому порядку, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю встановлення часток співвласників.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 січня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Виділено частку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Чечелеве Кременчуцького району Полтавської області, у спільній сумісній власності з ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1549 га надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в розмірі 1/2 частини.

Додатковим рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 квітня 2019 року стягнуто з Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 176 грн. 20 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 176 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове згідно вимог позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції при вирішенні спору по суті безпідставно застосував ст.370 ЦК України, якою врегульовані правовідносини щодо виділу в натурі частки, що є у спільній сумісній власності, проте такі вимоги не заявлені. Метою звернення до суду з позовом було визначення часток її батьків у спільній сумісній власності для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу відповідачі не скористалися.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення, у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,1549 га, розташованої в АДРЕСА_1 (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Чечелеве Кременчуцького району Полтавської області помер ОСОБА_3 (а.с.5).

Відкрилась спадщина. Спадковим майном є його частка у спільній сумісній власності.

Згідно заповіту, складеного 29 вересня 2011 року та посвідченого секретарем Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_3 заповідав все своє майно ОСОБА_1 (а.с.8)

ОСОБА_1 в передбаченому законом порядку звернулась із заявою до Приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Федоренко Н.О. для оформлення спадкових прав.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №142/02-31 від 02 серпня 2018 року Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Федоренко Н.О. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності, оскільки не визначені частки кожного із співвласників (а.с.7).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з законності та обґрунтованості позову та, пославшись на положення ст.370, ст.1226 ЦК України виділив частку померлого ОСОБА_3 у спільній сумісній власності з ОСОБА_2 на земельну ділянку в розмірі 1/2 ч.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

За змістом ст.370 ЦК України, якою керувався суд першої інстанції, виділ частки передбачає отримання учасником, який виділяється, певного майна із складу спільного у натурі та (або) грошової компенсації і тягне за собою припинення права спільної власності для того учасника, який виділився.

Всупереч наведеним вимогам закону суд першої інстанції вийшов за межі пред`явлених вимог і вирішив питання про права та обов`язки особи, яка померла - виділив частку померлого у спільній сумісній власності.

Спірні правовідносини врегульовані нормами глави 26, глави 84, глави 85 ЦК України, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства Юстиції України №282/20595 від 22 лютого 2012 року.

Ухвалюючи рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії, приватний нотаріус Федоренко Н.О., пославшись на п.4.12, 4.14, п.4.18 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зробив висновок, що ОСОБА_1 не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, оскільки не дають можливість встановити хто і в яких частках (спадкодавець ОСОБА_3 і його дружина ОСОБА_2 ) є співвласниками земельної ділянки (а.с.7).

Пунктами п.4.12, 4.14, п.4.18 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (у редакції, що діяла за станом на 02 серпня 2018 року) встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Отже, наведені норми не містять вимоги про надання нотаріусу документів, якими визначається частка спадкодавця у спільній сумісній власності.

Навпаки, за змістом норм п.4.20, п.4.21 глави 10 розділу 2, а також норм глави 11 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус не має перешкод для видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину у разі, якщо документами підтверджено, що спадкоємець за життя був співвласником майна, яке перебувало у спільній сумісній власності, оскільки законом презюмується рівність часток співвласників.

Підсумовуючи слід зазначити, що є сумнівною обгрунтованість відмови нотаріуса у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Разом з тим, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії є перешкодою для реалізації права позивачки на отримання у власність спадкового майна, отже відповідно до ст.4 ЦПК України вона пред`явила позов про визначення частки померлого спадкодавця у спільній сумісній власності.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах.

Статтею 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

За змістом ч.1 ст.368, ч.2 ст.370, ч.2 ст.372 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Аналогічні норми встановлені приписами ст.63, ст.70 СК України.

Отже, законом презюмується рівність часток співвласників у спільній сумісній власності, при цьому норми глави 26 ЦК України не містять такого поняття як «визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності». Розмір часток співвласників презюмується рівним у випадках виділу частки одного із співвласників (ст.370), звернення стягнення на частку майна у спільній сумісній власності (ст.371), поділу майна, що є у спільній сумісній власності (ст.372).

Норми Книги шостої ЦК України (Спадкове право) також не містять норм, які б встановлювали підстави і порядок визначення частки співвласника у праві спільної сумісної власності, окрім указівки ч.2 ст.1226 ЦК України про право спадкодавця заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Проте, за аналогією закону (ч.1 ст.8, ст.357 ЦК України) під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру ідеальної частки співвласника у спільному сумісному майні.

Отже, з урахуванням фактичних обставин пред`явлення до суду позову про визначення частки спадкодавця у спільній сумісній власності не суперечить ст.16 ЦК України та узгоджується із приписами ст.2, ст.5 ЦПК України.

Враховуюючи наведене, слід зробити висновок, що доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції необхідно скасувати, ухваливши нове про задоволення позову з інших правових підстав та згідно заявлених вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 сплатила 704 грн. при подачі позову до суду (а.с.1) та 1 057,21 грн. за подачу апеляційної скарги (а.с.48)

Позов та апеляційна скарга задоволені в повному обсязі.

Таким чином ОСОБА_1 має право на стягнення з іншої сторони 704+1057,21 = 1761,21 грн. судових витрат, тобто з Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та ОСОБА_2 необхідно стягнути по 1761,21/2= 880,61 грн. з кожного.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст. 374, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 січня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Визначити, що частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1549 га, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розподілялися між співвласниками таким чином:

- ОСОБА_2 належала Ѕ частка земельної ділянки площею 0,1549 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_3 належала Ѕ частка земельної ділянки площею 0,1549 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 даний АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 880,61 грн.

Стягнути з Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 880,61 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 24.06.2019 року.

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М. Триголов

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов