Провадження №22-ц/812/988/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2019 року м. Миколаїв

справа № 490/2803/19

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Васалатій Тетяни Миколаївни Комунального підприємства «Миколаївський обласний центр реєстрації» Кумарівської сільської ради Миколаївської області, Акціонерного товариства «УкрСоцбанк» про визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію права власності за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., постановлену 09 квітня 2019 року у приміщенні цього суду, повний текст якої складений цього ж дня,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора КП «Миколаївський обласний центр реєстрації» Васалатій Т.М., Акціонерного товариства «УкрСоцбанк» про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису.

Позивач зазначав, що 18 червня 2008 року між ним та АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є - АТ «Укрсоцбанк») був укладений кредитний договір №640/4-291, згідно якого останній отримав кредит у сумі 164 400,00 доларів США. З метою забезпечення виконання умов договору між сторонами цього ж дня був укладений іпотечний договір, згідно якого позивач передав Банку в іпотеку нежитлові приміщення № 145-1, 145-2, 145-3, 145-4 загальною площею 139,5 кв.м, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 .

08 лютого 2019 року державним реєстратором Васалатій Т.М. КП «Миколаївський обласний центр реєстрації» прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45432623, за яким право власності на предмет іпотеки зареєстровано за АТ «Укрсоцбанк».

Позивач вважає зазначене рішення таким, що прийняте з перевищенням повноважень та без дотримання вимог чинного законодавства, а тому просив визнати його незаконним та скасувати, а також скасувати відповідний запис про право власності № 30205566 від 04 лютого 2019 року, внесений державним реєстратором Васалатій Т.М. КП «Миколаївський обласний центр реєстрації» Кумарівської сільської ради Миколаївської області.

Разом з позовною заявою була подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно та заборонення працівникам АТ «УкрСоцбанк», іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження або звільнення спірного майна, а саме: нежитлові приміщення №145-1, 145-2, 145-3, 145-4, загальною площею 139,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , які наразі зареєстровані за АТ «УкрСоцбанк» від позивача та його майна, яке знаходиться у вказаних нежитлових приміщеннях - до набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено обтяження у вигляді арешту на нежитлові приміщення №145-1, 145-2, 145-3, 145-4, загальною площею 139,5 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є АТ «УкрСоцбанк» - до набрання судовим рішенням у справі законної сили. Заборонити укладати усі види угод, пов`язані з відчуженням вищевказаного нерухомого майна АТ «Укрсоцбанк» від імені та в інтересах останнього.

В апеляційній скарзі АТ «Укрсоцбанк» посилаючись порушення норм процесуального права, необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просило її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 Апелянт зазначав, що вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову порушує право Банку на володіння, користування та розпорядження майном.

Позивач правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник позивача -адвокат Степаненко О.О. - підтримала вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача - адвокат Ільїн О.В. - просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Державний реєстратор Васалатій Т.М. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи належним чином сповіщена, про причину неявки не повідомила.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 149, 150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Накладення арешту на майно відповідача та заборона вчиняти певні дії є видами забезпечення позову (пункти 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК).

Предметом позову ОСОБА_1 є вимога про визнання незаконним рішення державного реєстратора, яким за відповідачем зареєстровано право власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення №145-1, 145-2, 145-3, 145-4, загальною площею 139,5 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого був позивач.

З огляду на викладене, постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції правильно врахував характер правовідносин сторін, той факт, що матеріалами справи підтверджено існування між сторонами майнового спору, а тому невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі його задоволення.

Вжиті судом заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими ОСОБА_1 вимогами, оскільки застосовані до майна, право власності на яке є предметом судового спору.

За такого, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала порушує право Банку як власника на володіння, користування та розпорядження спірним майном, не можуть бути прийняті до уваги.

До того ж, законодавством збалансовані права як особи, яка ініціює питання про застосування заходів забезпечення позову, так і особи, щодо якої такі заходи застосовані (ст.ст. 154, 159 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - залишити без задоволення, а ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 09 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: В.В. Коломієць

Судді О.О. Данилова

Н.О. Шаманська

Повний текст постанови складено 14 червня 2019 року