Справа № 716/406/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.19 Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді - Пухарєвої О.В.,

з участю секретаря - Кульки О.М.,

представника позивача- ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 , в особі представника ОСОБА_1 звернулася до Заставнівського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем із 15.10.2010 по 07.08.2018 . У шлюбі у сторін народився син- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту розлучення син проживає разом із нею та повністю перебуває на її утриманні. Позивач на даний час не працює, періодично виїжджає на заробітки до Польщі. Відповідач допомоги для утримання сина не надає, його вихованням та життям не цікавиться. Відповідач офіційно не працює, є фізично здоровим, працює по найму, періодично виїджає на сезонні роботи за кордон, має нерегулярний дохід. З цих підстав просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до його повноліття.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала повністю. Суду пояснила , що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі із 2010 по 2018. В шлюбі у сторін народився син- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З часу припинення шлюбних відносини між сторонами, син повністю перебуває на утриманні позивача. Відповідач періодично матеріально допомагав, однак вказаних коштів не вистачає на забезпечення всім необхідним сина. ОСОБА_5 окрім садочку, плата за який у місяць становить 960 грн., відвідує танцювальний гурток, плата за який в місяць становить 350 грн. Також кошти необхідні для придбання одягу та продуктів харчування. Крім цього в позивача на утриманні є ще двоє дітей від першого шлюбу, а тому самостійно утримувати дітей не взмозі. Представник позивача також зазначила, що інвалідність відповідача не є перешкодою в утриманні дитини, а тому просила позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Суду пояснив, що на даний час має іншу сім`ю, на його утриманні перебуває дружина та дитина. Із 2018 року являється інвалідом 2 групи загального захворювання ( туберкульоз), потребує систематичного лікування. У зв`язку із хворобою не має можливості працювати, із грудня 2018 року проходить лікування за рахунок держави. Крім того відповідач зазначив, що на даний час оформляє пенсію, розмір якої може становить не більше 1500 грн.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що сторони з 15.10.2010 перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син- ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.08.2013 відповідач ОСОБА_2 є батьком останнього (а.с.7).

Згідно копії рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06.07.2018 (а.с. 8) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Після розірвання шлюбу між сторонами, малолітній син ОСОБА_4 залишився проживати із позивачем ОСОБА_3

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_3 , остання проживає в АДРЕСА_1 , який належить бабусі. На утриманні ОСОБА_3 знаходяться троє дітей ОСОБА_7 , 2003 року народження, ОСОБА_8 , 2005 року народження, ОСОБА_4 , 2013 року народження (а.с.11).

Згідно довідки Репужинецьої сільської лікарської амбулаторії ЗПСМ (а.с.13) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здоровий та на "Д" обліку не знаходиться.

Згідно довідки №274 від 17.05.2019, яка видана Зеленогайською сільською радою (а.с. 38) ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 , його сім`я складається із: дружини- ОСОБА_9 та сина - ОСОБА_10 .

Згідно довідки № 01/845 від 20.05.2019 , яка видана Заліщицькою районною філією Тернопільського обласного центру зайнятості ОСОБА_2 станом на 20.05.2019 на обліку як безробітний не перебуває.

Згідно довідки МСЕК серії 12ААБ ОСОБА_2 являється інвалідом другої групи загального захворювання. У зв`язку із цим йому рекомендовано працевлаштування по лінії ЛКК, протипоказано умови праці з переохолодженням, запиленістю, загазованістю (а.с.43).

Згідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації (а.с.29) ОСОБА_11 перетинав державний кордон України 25.05.2018 (Виїзд) та 15.08.2018 (В`їзд).

Встановлено, що добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не укладено, стягнення за виконавчими документами відсутні, має на утриманні дружину та сина. ОСОБА_2 являється інвалідом другої групи загального захворювання, постійного місця роботи не має, на обліку в центрі зайнятості не перебуває.

Доводи відповідача про те, що він має змоги працювати , оскільки являється інвалідом 2 групи не заслуговує на увагу, оскільки особи з інвалідністю ІІ групи можуть виконувати не протипоказані види праці, в тому числі і висококваліфікованої, у будь-яких установах на підприємствах різних форм власності, де адміністрація забезпечує спеціальні умови (наприклад, ненормований робочий день, невеликий обсяг роботи, необхідні перерви в роботі, режим харчування, окремі приміщення і т. ін.).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку

дитини.

Утримання дитини є рівним обов`язком як матері, так і батька.

За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»: дітям віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Таким чином суд, врахувавши вимоги ст.ст.181,182,184 СК України та інші обставини, що мають істотне значення, вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, на користь позивача з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання сина- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи із 11.03.2019 і до його повноліття. Доводи позивача про те, що витрати на дитину щомісячно в середньому складають 4000 грн. не підтверджені в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, ст.ст. 180,181, 182,184, 191 СК України, керуючись п.1 ч.2 ст. 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовільнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ), жителя АДРЕСА_3 аліментів на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( паспорт серії НОМЕР_3 видаий 17.11.2010 Заліщицьким РВУМВС України в Тернопільській області), жительки АДРЕСА_1 на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи із 11.03.2019 і до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ), жителя АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання

апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 18.06.2019

Суддя О. Пухарєва