КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-н-795/2009
Провадження № 4-с/488/22/19
УХВАЛА

Іменем України

19.06.2019 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Тузові Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Вітовського управління водного господарства на дії головного державного виконавця Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв Головного Територіального Управління юстиції у Миколаївській області Рудіка Р.Є., -

Встановив:

Заявник по даній справі Вітовське управління водного господарства звернувся до суду із даною скаргою, в обґрунтування якої вказав, що 12.01.2010 р. по справі № 2-н-795/2009 Корабельним районним судом м. Миколаєва було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Жовтневого управління водного господарства заборгованості у розмірі 3 998,48 грн. Зазначений судовий наказ був пред`явлений до виконання заявником до Корабельного ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області. В подальшому, 22.05.2018 р. постановою головного державного виконавця вказаного відділу ДВС Рудік Р.Є. було відкрито виконавче провадження № 56432768.

Заявник зазначає, що при поданні заяви про відкриття виконавчого провадження ним було сплачено авансовий внесок у сумі 79,97 грн.

Постановою головного державного виконавця вказаного відділу ДВС Рудік Р.Є. від 12.02.2019 р. виконавчий документ був повернутий стягувачу. При цьому сплачений стягувачем авансовий внесок був повернутий не в повному обсязі, зокрема, повернуто було 28,97 грн. із сплачених ним 79,97 грн., а 51 грн. було утримано в рахунок плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

Заявник вважає дії головного державного виконавця Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Рудіка Р.Є. неправомірними через те, що утримані 51 грн. авансового внеску відносяться до витрат виконавчого провадження і підлягають стягненню з боржника після повернення виконавчого документа стягувачу. Також заявник зазначив, що постанову про стягнення витрат виконавчого провадження державний виконавець повинен був виділити в окреме провадження.

Посилаючись на таке, заявник у своїй скарзі просив:

-визнати дії головного державного виконавця Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв Головного Територіального Управління юстиції у Миколаївській області Рудіка Р.Є. щодо утримання з авансового внеску Вітовського управління водного господарства плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження у сумі 51 грн.

-зобов`язати Корабельний відділ ДВС м. Миколаїв Головного Територіального Управління юстиції у Миколаївській області повернути Вітовському управлінню водного господарства залишок авансового внеску у сумі 51 грн., який був сплачений при направленні заяви про відкриття виконавчого провадження.

У судове засідання представник заявника не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, вимоги скарги підтримав у повному обсязі.

Заінтересована особа Корабельний відділ ДВС м. Миколаїв Головного Територіального Управління юстиції у Миколаївській області подав заяву про слухання справи у його відсутність та свої заперечення, в яких вказав на необґрунтованість скарги та правомірність дій державного виконавця.

Ознайомившись із доводами учасників справи та дослідивши надані ними письмові докази, суд прийшов до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню виходячи із такого.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Стаття перша Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою головного державного виконавця Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв Головного Територіального Управління юстиції у Миколаївській області Рудіка Р.Є. від 22.05.2018 р. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2-н-795/2009, виданого 12.01.2010 р. Корабельним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Вітовського Управління Водного Господарства 3 998,48 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Частиною третьою статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті, а саме : авансового внеску стягувача та стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Згідно п. З наказу Міністерства юстиції України від 24.03.2017 № 954/5 в редакції від 24.03.2017 «Про встановлення розміру плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження» встановлено, що плата за користування Системою органами державної виконавчої служби здійснюється за рахунок коштів авансового внеску стягувача у порядку, встановленому пунктом 17 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802. Розмір плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями становить 51 грн 00 коп. (з урахуванням ПДВ) за кожне відкрите виконавче провадження.

Судовим розглядом встановлено, що 22.05.2018 року державним виконавцем було перераховано 51,00 грн. за користування автоматизованою системою виконавчого провадження з авансового внеску стягувача на підставі розпорядження державного виконавця (платіжне доручення № 202 від 22.05.2018 року).

В подальшосму, державним виконавцем було винесено постанову від 12.02.2019 р. про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону, тобто за відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення виконавчий документ повертається стягувану з правом його повторного пред`явлення до виконання у строки визначені законом. У разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа невикористаний авансовий внесок повертається стягувачу не пізніше трьох робочих днів з дня винесення відповідної постанови.

Із матеріалів справи вбачається, що 12.02.2019 року державним виконавцем було повернуто стягувачу невикористаний авансовий внесок у сумі 28,97 грн., згідно реквізитів наданих стягувачем.

Абзацом п`ятим пункту третього розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що якщо стягнуті з боржника витрати виконавчого провадження були здійснені за рахунок авансового внеску стягувача, ці кошти перераховуються стягувачу як повернення авансового внеску. Про використання авансового внеску виконавець готує звіт, в якому наводить перелік витрат виконавчого провадження, які було здійснено за рахунок авансового внеску, із зазначенням сум коштів, які було сплачено на фінансування кожної з витрат. Звіт про використання авансового внеску підписується виконавцем та залишається в матеріалах виконавчого провадження, згідно абз. 6 п.З розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень.

При поверненні виконавчого документа з підстав, передбачених ч. 1 ст. 37 Закону, звіт про використання авансового внеску надається стягувану на його письмову вимогу.

Судовим розглядом встановлено, що 22.05.2018 року державним виконавцем було сформовано звіт про використання авансового внеску, копію якого отримано стягувачем на письмову заяву від 20.02.2019 року за вих. №108.

Згідно ч. 4 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», - на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Враховуючи те, що у результаті вжитих під час примусового виконання виконавчого провадження № 56432768 державним виконавцем заходів, було встановлено відсутність у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, і здійснені виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, кошти з боржника не стягувались та не розподілялись, у зв`язку з чим державний виконавець правомірно не виносив постанову про стягнення витрат виконавчого провадження.

Крім цього, стаття 40 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа не містить норми щодо виконання постанови про стягнення витрат виконавчого провадження після завершення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв правомірно та у спосіб, визначений діючим законодавством, тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд

У х в а л и в :

У задоволенні скарги Вітовського управління водного господарства на дії головного державного виконавця Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв Головного Територіального Управління юстиції у Миколаївській області Рудіка Р.Є. - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ Л.І. Селіщева