Справа №752/2623/18
Провадження № 2/752/1291/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.02.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

при секретарі - Петрова Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Голосіївжитлосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2010 р. по 01.04.2015 р. в розмірі 97 122,19 гривень, з них: основна сума заборгованості - 58 369,43 гривень, інфляційних нарахувань в розмірі 33 162,48 гривень, 3% річних в сумі 5 590,27 гривень та судових витрат у справі.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира приватизована. Зазначений будинок знаходиться на утриманні та обслуговуванні Комунального підприємства «Голосіївжитлосервіс».

У будинку і квартирі за вищевказаною адресою безперебійно надавались та надаються житлово-комунальні послуги.

Однак, в порушення Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, а також вимог Житлового кодексу України, відповідач ухиляється від виконання покладених на неї, як власника, зобов`язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, яку позивач просить стягнути у судовому порядку в розмірі, визначеному в розрахунку заборгованості.

Крім того, з урахуванням ч.2 ст.625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні збитки та 3% річних за весь період прострочення виконання зобов`язань.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи у відсутність представника Банку на підставі наявних доказів.

Відповідач у встановлений строк відзив або заяви про розгляд справи за участю сторін до суду не подала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира є приватизованою. Відповідач є власником квартири.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться на утриманні та обслуговуванні Комунального підприємства «Голосіївжитлосервіс».

Крім позивача, в квартирі зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Позивач забезпечує надання відповідачу житлово-комунальних послуг до переліку яких належать: утримання будинку та прибудинкової території, постачання холодної та гарячої води, водовідведення тощо, про що відповідачі отримують відповідні рахунки на оплату.

Жодних повідомлень про непроживання у квартирі НОМЕР_1 та неотримання комунальних послуг від відповідача на адресу позивача не надходило.

Між сторонами договір про обслуговування прибудинкової території та надання комунальних послуг не укладався, але обов`язок сплачувати квартплату та за надані комунальні послуги у відповідача в даному випадку виникає в силу положень спеціального закону, який регулює даний вид правовідносин.

В силу положень ст.319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно з положеннями ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Відповідно до п.5. ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найом житла, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. При простроченні внесення вказаної плати стягується пеня з розрахунку 1 процент від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 100 процентів загальної суми боргу.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01.10.2010 р. по 01.04.2015 р. становить 58 369,43 гривень.

Відповідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене, оскільки, на день розгляду справи з боку відповідачів не надано доказів про погашення ними заборгованості, суд приходить до висновку, що позов КП «Голосіївжитлосервіс» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає задоволенню.

Крім того, на думку суду, підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційної складової боргу за період прострочення та трьох відсотків річних від суми заборгованості з наступних підстав.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, інфляційна складова боргу за період прострочення становить 33 162,48 гривень, 3% річних від суми боргу - 5 590,27 гривень.

Оскільки на спростування наданого розрахунку будь-яких доказів не надано, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі.

Керуючись ст.ст. 162 Житлового кодексу України, ст.ст.4, 5, 77, 81, 141, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов Комунального підприємства «Голосіївжитлосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Голосіївжитлосервіс » (03191, м.Київ, вул.Касіяна, 8, ) заборгованість по житлово-комунальним послугам в сумі 97 122,19 гривень, з них: основна сума заборгованості - 58 369,43 гривень, інфляційні нарахування в розмірі 33 162,48 гривень, 3% річних в сумі 5 590,27 гривень та судовий збір в розмірі 1 762 гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя