Постанова

Іменем України

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 359/6597/15-ц

провадження № 61-14758св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченко Анатолій Петрович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Осипчука Миколи Володимировича, на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2016 року у складі судді Журавського В. В. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 19 січня 2017 року у складі колегії суддів: Журби С. О., Мережко М. В., Сержанюка А. С.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовомдо ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченка А. П. про визнання дій неправомірними, припинення права власності,визнання права власностіу порядку спадкування, стягнення грошових коштів.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько- ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшли: житловий будинок із господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,0800 га, що розташована на території Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області; земельна ділянка (пай) площею 1,0000 га, розташована на території Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області; нарахована, але неотримана пенсія у сумі955,96 грн.Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 були його дружина ОСОБА_4 , що проживала з ним на час смерті, та двоє його доньок: вона та ОСОБА_2 . Оскільки 1/2 частинивищезазначеного майна належали його дружині, розподілу між трьома спадкоємцями підлягала інша 1/2 частина спадкового майна.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_4

09 серпня 2012 року вона та її сестра ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської областіКузьміченка А. П. із заявами про відкриття спадкової справи після смерті батька.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 подала нотаріусузаяву про відмову від належної їй спадщини після смерті матері, а вона 05 лютого 2013 року звернулася до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченка А. П. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вважала, що нотаріусом було видано їй та ОСОБА_2 свідоцтва про прийняття спадщини лише на будинок та нараховану, але неотриману пенсію батька, по 1/2 частині кожному з порушеннямвстановленої законом процедури спадкування. Частка у майні, що належала та була успадкована її матір`ю, а згодом була успадкована нею та ОСОБА_2 , при розподілі майна врахована не була. Також, зазначила, що нотаріус протиправно відмовив у видачі свідоцтва на інше спадкове майно.

У позовній заяві просила: визнати дії приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченка А. П. неправомірними; припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку із господарсько-побутовими будівлямита спорудами АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки (паю) площею1,0 га кадастровий № НОМЕР_1 ; визнати за нею право власності у порядку спадкування на 2/6 частини житлового будинку із господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , на 2/6 частини земельної ділянки (паю) площею 1,0 га кадастровий № НОМЕР_1 та на 5/6 частини земельної ділянки площею 0,0800 га кадастровий № НОМЕР_2 ; визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування на 1/6 частини житлового будинку із господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , 1/6 частини земельної ділянки площею 0,0800 га кадастровий № НОМЕР_2 , 1/6 частини земельної ділянки (паю) площею 1,0 га кадастровий № НОМЕР_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на її користь 318,65 грн пенсійних виплат, які були отримані ОСОБА_2 у спадщину після смерті батька ОСОБА_3 .

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченка А. П. про визнання дій незаконними, визнання спадкової справи недійсною, визнання заяви про відмову від спадщини недійсною, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що 29 січня 2013 року вона, під впливом обману з боку ОСОБА_1 , у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської областіКузьміченка А. П., написала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 . Зазначає, що вказану заяву подала на виконання домовленостей з ОСОБА_1 щодо оформлення спадкового майна останньою з подальшою передачею його частини їй. Проте, ОСОБА_1 згодом відмовилася виконувати домовленості.

Додатково посилається на те, що приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської областіКузьміченкоА. П., з порушенням вимог чинного законодавства, у її відсутність, вчинив нотаріальні дії по відкриттю спадкової справи від 05 лютого 2013 року № 2/2013.

З урахуванням уточнених позовних вимог просила суд: визнати нотаріальні дії приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченка А. П. по відкриттю спадкової справи від 05 лютого 2013 року № 2-2013незаконними; визнати заведену приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченком А. П. спадкову справу від 05 лютого 2013 року № 2-2013 недійсною; визнати її заяву про відмову від прийняття спадщини недійсною; встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 січня 2016 року, яку було постановлено без виходу до нарадчої кімнати та занесено до журналу судового засідання, зустрічний позов ОСОБА_2 прийнято до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дії приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченка А. П.неправомірними.

Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку із господарсько-побутовими будівлямита спорудами АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки (паю) площею 1,0 га кадастровий № ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнано за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування на 2/6 частини житлового будинку із господарсько-побутовими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , на 2/6 частини земельної ділянки (паю) площею 1,0 га кадастровий № НОМЕР_1 та на5/6 частини земельної ділянки площею 0,0800 га кадастровий № НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 318,65 грн пенсійних виплат, які були отримані нею у спадщину після смерті батька ОСОБА_3 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що незважаючи на те, що єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_4 є ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченком А.П. безпідставно було відхилено її законні вимоги у частині перерозподілу спадкового майна після смерті батька ОСОБА_3 , з якої 4/6 частина спадкового майна належало його дружині - ОСОБА_4 , а також у видачі свідоцтва про прийняття спадщини на земельну ділянку (пай), що розташована на території Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області, площею 5,0001 га, кадастровий № НОМЕР_4 , що належала померлій ОСОБА_4 .

Суд першої інстанції звернув увагу на те, що вимоги позивача про визнання права власності за відповідачем ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки остання не визнає позовних вимог та не уповноважувала позивача представляти її інтереси.

Крім того, у судовому засіданні не встановлено, що відмова від прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_4 , здійснено ОСОБА_2 під впливом обману, оскільки не було надано доказів, які б свідчили про це. Також не встановлено поважності пропуску строку для прийняття спадщини, а тому відсутні підстави для надання ОСОБА_2 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Водночас, обставини, на які посилався позивач та відповідачі під час судового розгляду вже були встановлені судовим рішенням від 02 жовтня 2015 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 02 грудня 2015 року у справі № 359/7151/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріусБориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченко А.П. про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2016 року - залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і вірно частково задовольнив позов ОСОБА_1

Апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не довела належними і допустимими доказами того, що відмова від прийняття спадщини після смерті її матері - ОСОБА_4 була вчинена лише на виконання домовленостей з ОСОБА_1 , яка, нібито, обіцяла після оформлення спадщини передати частину успадкованого майна ОСОБА_2 , однак так і не зробила цього.

Колегія суддів Апеляційного суду Київської області дійшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не зумовлюють наявності підстав для скасування чи зміни його рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_5 - адвокат Осипчук М. В., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення або змінити рішення, не передаючи справу на новий розгляд.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року дану справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справу передано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2019 року справу передано судді-доповідачу Лідовцю Р. А.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої й апеляційної інстанцій надали неправильну оцінку доказам у справі та не звернули увагу на те, що у грудні 2012 року в усній формі між ОСОБА_1 та нею було укладено угоду у вигляді купівлі-продажу частки від спадщини, яку вона успадкувала б після смерті матері - ОСОБА_4 . На виконання цієї угоди вона оформила відмову від прийняття спадщини. ОСОБА_1 домовленості у вигляді продажу земельної ділянки та повернення частини коштів ОСОБА_2 виконані не були. З цих підстав, вважає, що відмова від прийняття спадщини повинна бути визнана недійсною. Крім того, звертає увагу суду на те, що судом першої інстанції у судовому рішенні невірно зазначені підстави заявленої вимоги про визнання недійсною відмови від спадщини.

Також заявник посилається на те, що судом першої інстанції не надано оцінки її доводам стосовно неправомірних дій відповідача приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченка А. П. по відкриттю спадкової справи від 05 лютого 2013 року № 2-2013.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 - батько ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що у книзі реєстрації смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть № 12, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане Виконавчим комітетом Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 - мати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що у книзі реєстрації смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть № 32, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане Виконавчим комітетом Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Довідкою виконавчого комітету Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 08 серпня 2012 року № 543 встановлено, що на день смерті ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_1 була зареєстровано його дружина - ОСОБА_4

09 серпня 2012 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченком А. П. відкрито спадкову справу № 1/2012 після смерті ОСОБА_3 за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2

29 січня 2013року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченка А. П. із заявою про відмову від належної їй спадщини після смерті матері - ОСОБА_4

05 лютого 2013р. ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченка А. П. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_4

05 лютого 2013 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченком А. П. відкрито спадкову справу № 2/2013 після смерті ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_1

12 квітня 2013 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 .

24 травня 2013 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на нараховану але неотриману пенсію у розмірі 1/2 частини суми 955,96 грн.

08 жовтня 2013 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 . Також, 08 жовтня 2013 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на нараховану але неотриману пенсію у розмірі 1/2 частини суми 955,96 грн.

01 листопада 2013 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 1,0000 га.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Осипчука М. В. задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

З огляду на матеріали справи, оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

У силу пункту 11 частини першої статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частинами першою, п`ятою та шостою статті 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом першої інстанції встановлено і з огляду на матеріали справи, нотаріусом при прийнятті заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та при відкритті спадкової справи від 09 серпня 2012 року № 1/2012 не перевірено, що крім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , спадкоємцем першої черги була також його дружина - ОСОБА_4 Оскільки, майно, набуте за час шлюбу подружжям вважається спільною сумісною власністю, тому у спадкове майно входить 1/2 частини майна, що належить спадкодавцеві та повинно було бути успадковане між трьома спадкоємцями першої черги у рівних частках.

Суд першої інстанції проаналізував такі доводи позивача ОСОБА_1 та надав їм правильну правову оцінку, визнаючи дії приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченка А. П. неправомірними, оскільки ним було видано свідоцтва про право на спадщину за законом лише двом спадкоємцям, тоді як спадкове майно підлягало розподілу між трьома спадкоємцями.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні усіх обставин справи, суд першої інстанції, з рішенням якого погодилася колегія суддів апеляційного суду, дійшов правильного висновку про те, що відповідно до заяви ОСОБА_2 від 29 січня 2013р., поданої до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Кузьміченка А.П., вона, усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без застосування до неї фізичного чи психологічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відмовилася від належної їй частки у спадщині, яка залишилася після смерті її матері. При вчиненні даної нотаріальної дії приватним нотаріусом їй було роз`яснено право відкликати цю заяву у строк, встановлений статтею 1273 ЦК України.

Вирішуючи спір судами попередніх інстанції вірно встановлено, що при прийнятті заяви ОСОБА_2 приватним нотаріусом роз`яснено юридичні наслідки такої відмови, надані роз`яснення їй були зрозумілі.

Вказані обставини свідчать про обізнаність ОСОБА_2 зі своїми правами як на прийняття спадщини, так і на відмову від неї.

При посвідченні заяви про відмову від спадщини особою вчиняються активні дії, тобто реалізується право на відмову від прийняття спадщини. Відмова від прийняття спадщини - це особисте рішення, а не обов`язок спадкоємця. Законодавство надає можливість особі, що відмовилася від спадщини відкликати свою заяву в межах загального строку прийняття спадщини та скористатись усіма правами спадкоємця, що передбачені законом.

Відтак, посилання заявника у касаційній скарзі на те, що заяву про відмову від спадщини вона написала під впливом обману з боку ОСОБА_1 , не доведені нею належними доказами, що в силу вимог статей 10, 60 ЦПК України 2004 року (статей 12, 81 чинного ЦПК України) є її процесуальним обов'язком.

Згідно із частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на матеріали справи, спадкова справа від 05 лютого 2013 року № 2/2013 відкрита за заявою ОСОБА_1 . Останньою дотримано шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та надано приватному нотаріусу необхідний перелік документів для прийняття спадщини. Тому, аргументація заявника про неправомірні дії приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченка А. П. щодо відкриття вказаної спадкової справи не знайшли свого підтвердження.

Судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що вимоги ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не підлягають задоволенню з підстав неповажності причин пропуску строку та з огляду на посвідчену заяву про відмову від спадщини.

Отож, суд першої інстанції, встановивши всі обставини справи, надав їм належну правову оцінку та ухвалив законне рішення, з яким погодився суд апеляційної інстанції.

При цьому суд першої інстанції правильно оцінив як преюдиційне судове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2015 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 02 грудня 2015 року у справі № 359/7151/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченко А.П., про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яким обставини, на які посилався позивач та відповідач під час судового розгляду справи вже були досліджені та згідно частини третьої статті 61 ЦПК України 2004 року (частини четвертої статті 82 чинного ЦПК України) не потребують доказування.

Отже, доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджені матеріалами справи, заявник обґрунтував їх неправильним тлумаченням норм матеріального та процесуального права та породжують необхідність переоцінки судом доказів, що на підставі вимог статті 400 ЦПК України не є компетенцією суду касаційної інстанції.

Наведені у касаційній скарзі ОСОБА_2 доводи були предметом дослідження у судах першої та апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість їх судових рішень не впливають.

Керуючись статтями 400, 401, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Осипчука Миколи Володимировича, залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 19 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк