Провадження №2-з/760/195/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2019 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

за участю секретаря Гаєвської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 29.09.2017 р. звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою суду від 03.10.2017 р., відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та призначено справу до судового розгляду.

Під час розгляду справи 26.06.2019 р. до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить:

накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, все майно, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в межах ціни позову 3779003 грн. 75 коп.;

накласти арешт та заборону відчуження на квартиру НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_1 , у цілому, так і окремо на квартири НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 у будинку АДРЕСА_1 ;

накласти арешт на машиномісця НОМЕР_7 та НОМЕР_8, що знаходяться у підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову, позивач ОСОБА_1 посилається на наступне.

Так, позовна заява обґрунтована тим, що у період шлюбу з 29.12.2006 р. по 15.10.2014 р. сторонами було придбано майно (у тому числі майнові права), що є спільним майном подружжя та яке у зв`язку з розірванням шлюбу підлягає поділу.

Однією з позовних вимог є поділ спільного нерухомого майна подружжя, а саме: квартири НОМЕР_9 загальною площею 270,0 кв.м. на 4-му поверсі в блоці НОМЕР_10 та двох машиномісць у жилому будинку АДРЕСА_2 , яке було придбано згідно Договору про уступку права вимоги, укладеного 21.03.2007 р. між ОСОБА_5 , ТОВ «Житло-Буд» та ОСОБА_2 .

Як вказує позивач, йому стало відомо, що дана квартира вже після відкриття провадження у даній справі, розгляд якої триває, була вже двічі продана. Також відбувся продаж двох машиномісць.

Окрім цього, стало відомо, що після останнього продажу, а саме придбання спірної квартири ОСОБА_7 на підставі договору про відступлення прав вимоги від 02.04.2018 р., укладеного між ОСОБА_2 , ТОВ «Житло-Буд» та ОСОБА_7 та договору купівлі-продажу квратири від 06.04.2018 р., останньою була проведена її реконструкція з розподілом на три окремі квартири, які на даний час виставлені на продаж.

Також з вказаного договору вбачається, що після вводу (здачі) будинку в експлуатацію, адреса квартири змінилась на НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_1 .

Тобто спірна квартира, що розподілена на три окремі квартири, станом на сьогодні має адреси: НОМЕР_4 , НОМЕР_5, НОМЕР_6 у будинку АДРЕСА_1 .

Всі договори, що вказують на відчуження спірної квартири та машиномісць, були начебто укладені у період лютий - квітень 2018 р., тобто під час розгляду спору.

Таким чином, позивач вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може виникнути вірогідність істотного ускладнення виконання судового рішення про поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та/або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

Так, предметом спору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є поділ спільного майна подружжя.

Однією з позовних вимог є поділ спільного нерухомого майна подружжя, а саме: квартири НОМЕР_9 загальною площею 270,0 кв.м. на 4-му поверсі в блоці НОМЕР_10 та двох машиномісць у жилому будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач ОСОБА_1 просить:

накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, все майно, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в межах ціни позову 3779003 грн. 75 коп.;

накласти арешт та заборону відчуження на квартиру НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_1 , у цілому, так і окремо на квартири НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 у будинку АДРЕСА_1 ;

накласти арешт на машиномісця НОМЕР_7 та НОМЕР_8, що знаходяться у підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, позивачем не зазначено/не конкретизовано, власником якого майна є відповідач, на яке саме майно просить накласти арешт, якими доказами підтверджується наявність у відповідача майна на праві власності і чи є співмірним накладення арешту на все належне відповідачу майно розміру позовних вимог.

Що стосується вимоги про накладення арешту на квартиру НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_1 , у цілому, так і окремо на квартири НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 у будинку АДРЕСА_1 , а також накладення арешту на машиномісця № НОМЕР_2 та НОМЕР_8 , що знаходяться у підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 , слід зазначити наступне.

Згідно наданих суду письмових доказів вбачається, що 21.03.2007 р. між ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ТОВ «Житло-Буд» було укладено Договір про уступку права вимоги, відповідно до умов якого ОСОБА_5 уступила ОСОБА_2 права вимоги по договору №7 від 08.12.2005 р. та додатковій угоді №1 від 20.03.2007 р., укладених між ОСОБА_5 та ТОВ «Житло-Буд», за умовами якого ОСОБА_5 зобов`язувалася сплатити та прийняти майнові права на об`єкт нерухомості - квартиру НОМЕР_9 загальною площею 270,0 кв.м. на 4-му поверсі в блоці НОМЕР_10 та два машиномісця у жилому будинку АДРЕСА_2 .

28.02.2018 р. між ТОВ «Житло-Буд» (продавець) та ТОВ «Скайбудвектор» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого продавець передає у власність, а покупець приймає у власність квартиру НОМЕР_3, що знаходиться в будинку НОМЕР_10 по АДРЕСА_1 .

02.04.2018 р. між ТОВ «Житло-Буд» (продавець), ОСОБА_2 (первісний покупець) та ОСОБА_7 (новий покупець) укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого предметом Договору про передачу майнових прав є: майнові права на об`єкт нерухомості - квартиру НОМЕР_9 загальною площею 270,0 кв.м. на 4-му поверсі в блоці НОМЕР_10 та два машиномісця у житловому будинку АДРЕСА_2 (на момент підписання цього Договору - квартира НОМЕР_3 загальною площею 278,0 кв.м., житловою площею 172,9 кв.м. та два машиномісця в будинку АДРЕСА_1 ).

06.04.2018 р. між ТОВ «Скайбудвектор» (продавець) та ОСОБА_7 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ТОВ «Скайбудвектор» передає у власність, а ОСОБА_7 приймає у власність квартиру НОМЕР_3, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 .

06.04.2018 р. між ТОВ «Скайбудвектор» (продавець) та ОСОБА_7 (покупець) укладено 2 (два) договори купівлі-продажу машиномісця, відповідно до якого ТОВ «Скайбудвектор» передає у власність, а ОСОБА_7 приймає у власність машиномісце НОМЕР_8 та НОМЕР_7 в підземному паркінгу, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 152659649 від 15.01.2019 р., ОСОБА_7 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кв. НОМЕР_5 , загальною площею 99,5 кв.м., житловою площею 41 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.2018 р.

Будь-яких доказів хто є власником квартири НОМЕР_3, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 , на яку позивач просить накласти арешт, станом на 26.06.2019 р. суду не надано.

Разом з тим, згідно довідки-повідомлення № 981 від 04.10.2007 р., яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_2 є покупцем майнових прав на квартиру НОМЕР_9 та двох машиномісць по АДРЕСА_2 , згідно Договору № 7 від 08.12.2005 р.

Суд звертає увагу на те, що з точки зору закону співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, судом мають братися до уваги не лише інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач є не співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Обставини про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, заявником не доведено.

Дослідивши матеріали позовної заяви, обставини справи, доводи викладені у заяві позивача, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки позивачем не обґрунтовано необхідність застосування вибраного виду забезпечення позову, не зазначено на яке саме майно необхідно накласти арешт, квартира НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_1 , у цілому, так і окремо квартири НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 у будинку АДРЕСА_1 , а також машиномісця НОМЕР_7 та НОМЕР_8, що знаходяться у підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 , не є предметом позову про поділ спільного майна подружжя. При цьому, вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 порушить права та інтереси інших осіб, які набули право власності на цю квартиру.

За таких обставин, з огляду на зміст позовних вимог, ініційований позивачем вид забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами і суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, що полягає у захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб, а у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353, 354, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кушнір С.І.