№2/200/2267/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» червня 2019 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Томаш В.І.,

при секретарі - Кузьміної С.Д.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Гущиної М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради «про зобов`язання передати у власність квартиру в порядку приватизації», -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги та просить суд зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпропетровської міської ради, як орган приватизації державного житлового фонду підготувати та видати розпорядження про передачу Позивачам у власність квартиру АДРЕСА_1 в порядку безоплатної доприватизації 84,2 кв.м. з доплатою за залишкову загальну площу в розмірі 19,2 кв.м.; зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпропетровської міської ради, як орган приватизації державного житлового фонду оформити Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я Позивачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 після розрахунку за залишкову загальну площу в розмірі 19,2 кв.м.

Представник відповідача Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради проти задоволення позовних вимог заперечував, надав до суду відзив на позовну заяву, просив справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради при вирішенні вказаного спору покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та обставини.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено наступне.

На підставі Рішення виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровські ради від 20.07.2007р. за №557 сім`я Усенко складом із чотирьох осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (далі - Позивачі) були відселені із квартири АДРЕСА_2 , т.я. цей будинок був визнаний аварійним в зв`язку із загрозою обвалу та потребою капітального ремонту у зв`язку з пожежею. (копія надається).

Відповідно до цього рішення 03.08.2007р. виконавчий комітет Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради видав ордер на житлове приміщення за № 03352 на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , складом сім`ї із чотирьох осіб на право на зайняття житлового приміщення, житловою площею 39,1/103,4 кв.м, яка складається із 2 кімнат за адресою: АДРЕСА_3 , та на підставі якого вона та члени її сім`ї були вселені та проживають на цей час (копія надається).

Відповідно довідки № 190 від 03.09.2007р. Позивачі зареєстровані та постійно проживають з 31.08.2007р. по вищезазначеній адресі (копія надається).

Відповідно до штампів про приватизацію від 20.08.2002р., які містяться в паспортах Позивачів, кожним із них використано право на безоплатну приватизацію житла в обсязі по 4,8 кв.м. на одну особу, оскільки вони частково прийняли участь в приватизації квартири АДРЕСА_2 (копії паспортів надаються).

07.09.2018р. Позивачі звернулись до Відповідача з питанням приватизації своєї квартири зазначив, що вони не використали свій ліміт в межах встановленої санітарної норми виходячи із розрахунку санітарної норми 21 кв.м загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю, та просили здійснити приватизацію або доприватизацію невикористаних квадратних метрів у приватизації квартири АДРЕСА_1 .

Однак, Позивачами був отриманий лист від 25.09.2018р. за №3/9-4630, в якому Відповідач відмовив в приватизації та повідомив, що відсутні законні підстави для приватизації їх квартири. (копія надається).

Позивачі не погоджуються із такою відповіддю Відповідача, вважають, що зазначена відмова порушує їх право як громадян України на приватизацію житла, тому змушені звернутись до суду за захистом свого порушеного права та законного інтересу. Позивачі вважають, що мають право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 з доплатою за залишкову загальну площу в розмірі 19,2 кв.м., т.я. тільки частково використали своє право на приватизацію. Таке право передбачено ст. 345 ЦК України, «фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом».

У відповідності до ст. 9 ЖК Української РСР встановлено, що «до житлових прав громадян відноситься право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачено законом».

Відповідно до ст. 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України..

Як вище зазначалось, Позивачі мешкали в квартирі АДРЕСА_2 , і прийняли участь в її приватизації по 4,8 кв.м. на одну особу на родину із чотирьох осіб, що становить 19.2 кв.м., тобто саме стільки ними було використано чеків для приватизації при нормі безоплатної приватизації 94 кв.м на всю сім`ю.

Квартира, яку Позивачі мають право приватизувати, відповідно до даних технічного паспорту від 05.12.2017р., має загальну площу 103,4 кв.м за мінусом використаних 19.2 кв.м. (103,4-19.2 = 84.2 ), отже саме на 84,2 кв.м. вони мають право на безоплатну приватизацію в цій квартирі. Решту 19,2 кв.м (103,4-84,2=19,2) мають право отримати як спосіб приватизації шляхом купівлі надлишкової загальної площі квартири. Зазначене право передбачається ч.2 ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», як спосіб приватизації шляхом продажу надлишкової загальної площі квартир громадянам України, що мешкають в них або перебувають у черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», якщо загальна площа квартири перевищує площу, яку має отримати сім`я наймача безоплатно, наймач здійснює оплату цінними паперами, а у разі їх відсутності грошима. Сума доплат визначається добутком розміру надлишкової загальної площі на вартість одного квадратного метра.

Відповідно ч.10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають право відмовити мешканцям квартир у приватизації займаного ними житла, за винятків випадків передбачених п.2 ст.2 цього Закону.

Враховуючи Рішення Конституційного Суду України від 10.06.2010р. №15-рп щодо офіційного тлумачення ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», що кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, необхідно розуміти так, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 кв.м загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Таким чином, в розумінні вищезазначеного Рішення Конституційного суду та Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» Позивачі мають право на приватизацію свого житла в порядку безоплатної доприватизації 84,2 кв.м., з доплатою за залишкову загальну площу в розмірі 19,2 кв.м., оскільки частково використали своє право на приватизацію. Відмова Відповідача в приватизації є незаконною, спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

А тому позовні вимоги позивачів в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Разом з тим позовні вимоги позивачів в частині зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпропетровської міської ради, як орган приватизації державного житлового фонду оформити Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я Позивачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 після розрахунку за залишкову загальну площу в розмірі 19,2 кв.м. не підлягають задоволенню, оскільки вказані вимоги не входять до компетенції відповідача.

Слід звернути увагу, що задоволення вказаної частини вимог позивачів і підставою для оформлення в подальшому свідоцтва про право власності на житло без додаткового рішення суду.

При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 9 Житлового кодексу України, ст. 345 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76, 81, 259 - 263 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради «про зобов`язання передати у власність квартиру в порядку приватизації» - задовольнити частково.

Зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, як орган приватизації державного житлового фонду підготувати та видати розпорядження про передачу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у власність квартиру АДРЕСА_1 в порядку безоплатної доприватизації 84,2 кв.м. з доплатою за залишкову загальну площу в розмірі 19,2 кв.м..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бабушкінського

районного суду Томаш В.І.