КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 754/10342/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7831/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 березня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Зотько Т.А., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання відшкодувати шкоду, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, уточнивши який, просив зобов`язати ОСОБА_2 відшкодувати матеріальні збитки в сумі 6 000,00 грн. на ремонт автомобіля (фара - 1 500,00 грн., рихтовка - 1 000,00 грн., фарбування - 3 500,00 грн.), відшкодувати моральні збитки у сумі 6 000,00 грн.

В обґрунтування вимог зазначав, що 20 червня 2018 року відповідач, керуючи транспортним засобом марки «Богдан А09201» р.н. НОМЕР_1 на перехресті пр. Маяковського та вул. О. Сабурова в м. Києві, підрізав позивача з крайнього правого ряду дороги, чим пошкодив праве крило та фару автомобіля позивача марки «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 . Згідно з постановою Деснянського районного суду міста Києва від 24 липня 2018 року в діях позивача складу адміністративного правопорушення не встановлено, а згідно з постановою від 08 серпня 2018 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та нанесенні позивачу матеріальних збитків. Також зазначив, що невідомо з яких причин після розмови відповідача з працівником поліції позивачу не надали тимчасового посвідчення водія. Крім того, відповідач не проходив тест на алкоголь, а позивач в той же день проходив його при свідках. Після дорожньо-транспортної пригоди позивач неодноразово їздив до Управління поліції шукаючи тимчасове посвідчення та певний час був без посвідчення водія ризикуючи, щоб не конфіскували автомобіль. На час подання позову посвідчення водія повернули (а.с. 1-6, 12-13, 36-37).

ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовна заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Вказував, що позивач не надав суду належних доказів на підтвердження витрачених на ремонт автомобіля коштів, а послався лише на висновок експерта, який є попереднім оціночним документом. Крім того, у позовній заяві позивач не навів доводів щодо завдання йому моральної шкоди у розмірі 6 000,00 грн. Крім того, позивачем не наведено та необґрунтовано належність права власності на пошкоджений автомобіль, яким він керував, не надано жодного документа підтверджуючого його особу, виходячи із чого не можливо встановити наявність у останнього необхідного кола повноважень на пред`явлення вказаної позовної заяви (а.с. 52-55).

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 28 березня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання відшкодувати шкоду залишено без задоволення (а.с.74, 76-80).

Не погодившись з рішенням районного суду, 17 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та повернути справу до суду першої інстанції для розгляду питання про пошкодження транспортного засобу, оскільки вважає рішення незаконним та необґрунтованим.

Апеляційну скаргу мотивував тим, що пошкоджений автомобіль марки «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 знаходиться у його власниці в місті Обухів, а тому не може бути наданий для огляду суду. Зазначив, що зобов`язаний надати кошти власниці пошкодженого автомобіля для його ремонту після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за його участі (а.с. 83-84, 92-93).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні вимоги позивача про відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем у даній справі, а відшкодування моральної шкоди не обґрунтував та на підтвердження цієї вимоги доказів не надав.

Колегія суддів не в повній мірі погодилась з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20 червня 2018 року о 10 год. 40 хв. в м. Києві на перехресті пр. Маяковського та вул. О. Сабурова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автобусу (маршрутного таксі) марки «Богдан А09201» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 (а.с. 14, 15).

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 24 липня 2018 року закрито провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 14).

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року винним у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди було визнано водія транспортного засобу «Богдан А09201» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 (а.с. 15), цивільно-правова відповідальність якого на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна», згідно страхового полісу №АК/8431016 виданого 31 травня 2018 року, про що зазначено в карточці №66 дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) та в інформаційному листі про дії Страхувальника - ТОВ «Союз Авто» по ОСЦПВ, ДСЦВ при врегулюванні страхового випадку (а.с. 62, 70).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, суд прийшов до правильного висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а також її обставини не потребують доказування під час розгляду даної цивільної справи.

Позивач звернувся з позовом до винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди особи, тобто до відповідача ОСОБА_2 про зобов`язання відшкодувати шкоду за завдані механічні пошкодження автомобілю «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 , спричинені в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 6 000,00 грн.

На підтвердження суми збитку позивач надав звіт №04364 про вартість завданого матеріального збитку власнику колісного транспортного засобу «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 в результаті пошкодження автомобіля, яка склала 6 559,56 грн. (а.с. 20-35).

Судом встановлено, що позивач не є власником транспортного засобу «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_2 .

Як вбачається з матеріалів справи та іншого сторонами не наведено, позивач на момент дорожньо-транспортної пригоди мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до положень п. 2.2. Постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» від 10 жовтня 2001 року №1306 власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Враховуючи викладене, позивач хоч і не є власником автомобіля, але на час розгляду справи районним судом мав законне право володіння майном (автомобілем), а тому, мав також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Таким чином, висновок суду про те, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем у даній справі, оскільки він ні при зверненні до суду з позовом, ні в процесі розгляду справи не навів та не обґрунтував належність права власності (користування) на пошкоджений автомобіль, яким він керував, є помилковим.

Проте за поясненнями представника ОСОБА_2 - адвоката Гатинюк О.В. в судовому засіданні районного суду встановлено, що відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з ТОВ «Союз Авто».

Як вбачається з карточки №66 дорожньо-транспортної пригоди № від 20 червня 2018 року ОСОБА_2 є водієм автобуса марки «Богдан А09201» р.н. НОМЕР_1 , бортовий номер НОМЕР_3 , номер маршруту 529 (а.с. 62).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Проте районний суд не перевірив і не з`ясував чи є ОСОБА_2 належним відповідачем у даній справі, при цьому ТОВ «Союз Авто» до участі у справі як відповідач (співвідповідач) залучений не був.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення не може бути визнано законним і обґрунтованим, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в позові.

Доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

При цьому таке судове рішення не позбавляє права позивача ОСОБА_3 , якщо у встановленому законодавством порядку не припинено його право користування вищезазначеним транспортним засобом, та (або) власника пошкодженого автомобіля заявляти вищевказані вимоги до ТОВ «Союз Авто», ОСОБА_2 із залученням ПрАТ «СК «Провідна», якою виданий поліс №АК/8431016.

На підставі ст. 141 ЦПК України понесені стороною позивача судові витрати мають бути віднесені на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 березня 2019 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання відшкодувати шкоду.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Дата складання повного судового рішення - 27 червня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова