07.06.2019 Єдиний унікальний номер 205/9171/18
Єдиний унікальний номер судової справи 205/9171/18
Номер провадження 2/205/770/19
РІШЕННЯ

іменем України

07 червня 2019 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу № 205/9171/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, ?

встановив:

11 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача заборгованість за укладеним договором позики від 26 квітня 2016 року в розмірі 2 000 доларів США, що еквівалентно 55 591,65 гривень та 3% річних в розмірі 3 454,30 гривень, яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики відмовлено.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідка, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 квітня 2016 року ОСОБА_1 уклала договір позики з ОСОБА_2 шляхом надання останньому грошових коштів під розписку у розмірі 2 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 01 листопада 2016 року (а.с. 9).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердив, що у його присутності ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 2 000,00 доларів США.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 зобов`язання за договором позики не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 2 000 доларів США підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими, законними та в повному обсязі доведеними з боку позивача.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом, або іншим актом цивільного законодавства.

Встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 2 000,00 доларів США, оскільки сторонами не погоджено розмір процентів, з відповідача підлягає стягнення три проценти річних від простроченої суми, починаючи з 01 листопада 2016 року по 26 листопада 2018 року, що становить 3 454,30 грн.

Відповідач всупереч положенням статті 81 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості перед позивачем.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Судом встановлено, що офіційний курс долара до гривні станом на 07.06.2019р., тобто на день ухвалення рішення у справі, становить 26,79 грн. за 1 долар США.

Враховуючи, що відповідач порушив взяті на себе грошове зобов`язання та не повернув позику у строки, встановлені в договорі, внаслідок чого загальна сума боргу перед позикодавцем за договором позики склала 2 000,00 доларів США, беручи до уваги офіційний курс долара на день ухвалення рішення, суд приходить до висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики від 23.04.2016 року у розмірі 2 000 доларів США, що еквівалентно 53 580,00 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правову допомогу суд виходить з наступного.

Право на правову допомогу гарантовано ст.ст. 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також докази, що підтверджують факт надання такої допомоги.

Оплата позивачем судового збору в належному розмірі 704,80 грн. підтверджена оригіналом відповідної квитанції банківської установи (а.с. 1) та судового збору за подачу заяви про забезпечення позову в розмірі 352,40 грн. (а.с. 19).

На підтвердження оплати витрат на правову допомогу позивачем надано: договір № 28 про надання юридичної допомоги від 27 вересня 2018 року, укладений з адвокатом Герасимчук С.С. (а.с. 52), додаткову угоду № 1 до договору про надання юридичної допомоги № 28 від 27 вересня 2018 року розрахунком суми, яка підлягає стягненню за надання юридичних послуг, акти здачі-приймання наданих правових послуг, а також:

-копію квитанції від 16 листопада 2018 року про сплату позивачем адвокату Герасимчук С.С. за надання юридичних послуг в розмірі 750,00 грн. на підставі договору про надання юридичної допомоги від 27 вересня 2018 року (а.с. 47);

-копію квитанції від 16 листопада 2018 року про сплату позивачем адвокату Герасимчук С.С. за надання юридичних послуг в розмірі 750,00 грн. та 3 250,00 грн. на підставі договору про надання юридичної допомоги від 27 вересня 2018 року (а.с. 44, 49);

-копію квитанції від 08 лютого 2019 року про сплату позивачем адвокату Герасимчук С.С. за надання юридичних послуг в розмірі 4 000,00 грн. на підставі договору про надання юридичної допомоги від 27 вересня 2018 року (а.с. 41);

- копію квитанції від 16 квітня 2019 року про сплату позивачем адвокату Герасимчук С.С. за надання юридичних послуг в розмірі 1 300,00 грн. на підставі договору про надання юридичної допомоги від 27 вересня 2018 року (а.с. 38);

- копію квитанції від 06 червня 2019 року про сплату позивачем адвокату Герасимчук С.С. за надання юридичних послуг в розмірі 1 000,00 грн. на підставі договору про надання юридичної допомоги від 27 вересня 2018 року (а.с. 60).

При вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141).

Враховуючи критерії оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу), так і критерій пов`язаності цих витрат із веденням справи взагалі, суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу у розмірі 11 050,00 грн. є обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 259 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Сакським ГРО ГУ МВС України в АР Крим 26 червня 1996 року, на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , суму боргу за договором позики від 23.04.2016 року у розмірі 2 000 доларів США, що еквівалентно 53 580,00 гривень та 3 % річних у розмірі 3 454,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 12 107,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 18 червня 2019 року.

Суддя Н.Г. Остапенко