Провадження №22-ц/812/1113/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року м. Миколаїв

Справа № 467/703/17

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за скаргою

ОСОБА_1

на дії

приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича

щодо накладення арешту на майно боржника

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2

на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області, постановлену суддею Кологривою Т.М. 15 травня 2019 року в приміщенні цього ж суду, повний текст ухвали складено 16 травня 2019 року

у с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. щодо накладення арешту на майно боржника.

В обґрунтування заяви зазначала, що 13 березня 2019 року приватним виконавцем Баришніковим А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 467/703/17, виданого 4 лютого 2018 року Арбузинським районним судом Миколаївської області про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 129 від 19 березня 2009 року, укладеним між ВАТ «Державний ощадний банк України» та нею в розмірі 183 773 грн. 98 коп., відповідно до іпотечного договору від 20 листопада 2009 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 . Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних (електронних) торгів у межах процедури виконавчого провадження: 1) житловий будинок АДРЕСА_1 - за початковою ціною предмета іпотеки, не нижчою 333 905 грн.; 2) земельна ділянка площею 0.15 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - за початковою ціною предмета іпотеки, не нижчою 54 000 грн., але у будь-якому разі за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеному на підставі оцінки майна, проведеного суб`єктом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження.

За заявою стягувача залишок заборгованості станом на 8 січня 2019 року складає 94683 грн.08коп. Однак приватним виконавцем залишок заборгованості не перевірено та безпідставно накладено арешт на майно боржника.

Заявниця зазначала , що приватним виконавцем не враховані платежі від 9 січня 2019 року на суму 7272 грн.73 коп., 10 січня 2019 року на суму 11 818 грн.18коп., 30 січня 2019 року на суму 22 727 грн. 27 коп.. та 1 лютого 2019 року на суму 11 818 грн.18 корп. внаслідок чого розмір заборгованості з 94 683 грн. 08 коп. зменшено до 41046,72 грн. з урахуванням вказаних платежів.

Також на виконанні у приватного виконавця Баришнікова А.Д. перебувають виконавчі листи, видані Арбузинським районним судом Миколаївської області про стягнення з неї та ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором у розмірі 177 297 грн. 65 коп. Арбузинським відділом ДВС з боржників стягнуто на користь станом на 1 лютого 2019 року стягнуто 107 315 грн. 02 коп. Тобто залишок заборгованості станом на 1 лютого 2019 року перед банком по рішенню суду по справі № 467/1684/16 від 2 червня 2017 року склав 69 982 грн. 63 коп.

Посилаючись на те, що на день пред`явлення виконавчого документа до виконання сума боргу не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку згідно ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» не допускається, заявниця просила визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. щодо прийняття постанови про арешт майна боржника від 13 березня 2019 року по виконавчому провадженню ВП № 58611325 неправомірними, скасувати постанову про арешт майна боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. при виконанні виконавчого листа № 467/703/17, виданого Арбузинським районним судом Миколаївської області 4 лютого 2019 року.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 травня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на ті ж самі обставини, які стали підставою для звернення зі скаргою до суду, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити скаргу у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Ощадбанк» посилаючись на те, що приватним виконавцем вчинялись дії по накладенню арешту на майно в порядку виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» , що виключає можливість застосування положень ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника стягувача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 4 лютого 2019 року Арбузинським районним судом Миколаївської області був виданий виконавчий лист по справі № 467/703/17 про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 129 від 19 березня 2009 року в розмірі 183 773 грн. 98 коп, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0.15 га, що знаходиться за цією ж адресою, який пред`явлено для виконання до приватного виконавця Баришнікова А.Д.

За заявою стягувача - ПАТ «Державний ощадний банк України» залишок заборгованості станом на 8 січня 2019 року складає 94 683 грн. 08 коп.

Постановою приватного виконавця Баришнікова А.Д. від 13 березня 2019 року відкрито виконавче провадження ВП № 58611325 із примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Постановою приватного виконавця Баришнікова А.Д. від 13 березня 2019 року у виконавчому провадженні ВП № 58611325 накладено арешт на вищезазначене нерухоме майно , що належать боржнику ОСОБА_1 .

Крім того, у провадженні приватного виконавця Баришнікова А.Д. знаходяться і інші виконавчі провадження про стягнення коштів з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України», які у подальшому були об`єднані у зведене виконавче провадження № 58612002.

За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Частиною 7 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Розділом 7 Закону України «Про виконавче провадження» визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 48 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржник накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Таким чином, підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем вчинялися оскаржувані дії по накладенню арешту на майно з виконання судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку», а не з виконання судових рішень про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За такого, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що дії приватного виконавця не суперечили вимогам частини сьомої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернути стягнення на єдине житло є неможливим у випадках, коли сума заборгованості боржника не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати на підставі того, що ця норма закону підлягає застосуванню у ході виконання судових рішень про стягнення заборгованості за кредитним договором, а не щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку».

Доводи представника апелянта про відсутність підстав для накладення арешту на іпотечне майно у зв`язку з частковим погашенням кредитної заборгованості не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки статтею 42 Закону України «Про іпотеку» передбачені наслідки виконання основного зобов`язання до моменту реалізації предмета іпотеки.

Так, частиною першою цієї статті встановлено, що боржник вправі до дня продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах виконати вимогу за основним зобов`язанням чи ту її частину, виконання якої прострочено, разом з відшкодуванням будь-яких витрат та збитків, завданих іпотекодержателю, включаючи судові витрати, витрати на оплату винагороди залученим експертам (оцінювачам, юристам), витрати на підготовку до проведення прилюдних торгів тощо. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Умови договорів, що обмежують це право боржника, є недійсними.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

В.В.Коломієць

Повний текст постанови складено 15 липня 2019 року.