УХВАЛА

25 червня 2019 року

м. Київ

справа № 161/10915/18

провадження № 61-11449ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 07 травня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , в якому з урахуванням уточнень, просила стягнути з останніх на її користь станом на 30 червня 2018 року заборгованість за договором позики в загальному розмірі 2 748,57 дол. США, що відповідно до курсу Національного Банку України (далі - НБУ) еквівалентно 71 982 грн 84 коп.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 07 травня 2019 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 507 дол. США суми основного боргу, 12,76 дол. США - 3% річних, а всього 1 519,76 дол. США. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 500 євро суми основного боргу та 12,70 євро - 3% річних, а всього 1 512,70 євро. У задоволенні решти позову відмовлено. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

10 червня 2019 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 07 травня 2019 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 20 червня 2019 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 Верховний Суддійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Як убачається з матеріалів касаційного провадження, ціна позову в даній справі становить 2 748,57 дол. США, що відповідно до курсу НБУ еквівалентно 71 982 грн 84 коп., яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921*100=192 100 грн).

Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якої одним із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що вказана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також має виняткове значення для нього, оскільки оскаржуваними судовими рішеннями з нього безпідставно стягнуто значну суму коштів.

Наведені обставини є необґрунтованими. Особа, яка подала касаційну скаргу не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями ЦПК України могли вимагати касаційного розгляду справи.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України, а також заявлене ОСОБА_1 клопотання.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 07 травня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Бурлаков