РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3947/19

пр. № 2/759/3803/19

10 червня 2019 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - П`ятничук І.В.,

при секретарі - Медвідчук В.В.

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в лютому 2019 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 14 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 632.

В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 14 червня 2003 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 632, від даного шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, кожен має протилежні погляди на шлюб, сім`ю та сімейні обов`язки, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин, з 27 жовтня 2018 року проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують фактичних шлюбних відносин, а тому, враховуючи викладене, посилаючись на ст.ст. 110, 112, 180-182 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 28 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до ухвали суду від 10 квітня 2019 року сторонам надано строк на примирення два місяці до 10 червня 2019 року.

Позивач в підготовчому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, вказувала, що останні два роки він з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим, крім того, після розірвання шлюбу виявила бажання залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідач в підготовчому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2003 року, про що є актовий запис № 632 (а.с. 3 - копія свідоцтва про одруження).

Як вбачається з матеріалів справи, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2 - копія свідоцтва про народження ).

Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім`ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання.

Враховуючи, що судом сторонам надавався строк на примирення, однак примирення в родині позивача та відповідачки не досягнуто, позивач наполягає на розірванні даного шлюбу.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, сторони фактично з жовтня 2018 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 223, 263, 265, 273, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14 червня 2003 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що є актовий запис № 632 - РОЗІРВАТИ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В.П`ятничук