ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5989/13-ц Номер провадження 22-ц/814/1708/19Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А.М. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Бондаревської С.М., Карпушина Г.Л.,

За участю секретаря судового засідання: Дикань Д.І.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2019 року, постановлену без участі учасників справи під головуванням судді Чуванової А.М.,

в справі за заявою ОСОБА_1 про скасування обмеження у праві виїзду за межі України, заінтересована особа Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області,-

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про зняття обмеження у праві виїзду за межі України, що було застосовано в провадженні в цивільній справі №554/5989/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття обмеження у праві виїзду на межі України, заінтересована особа Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області- відмовлено.

короткий зміст вимог апеляційної скарги :

З даною ухвалою не погодився заявник ОСОБА_1 та подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву.

узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу :

Вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, наголошує на тому, що він вчиняв спроби здійснити погашення заборгованості за рахунок належного йому майна, яке стягувач відмовився прийняти у нього.

Також вказує на те, що саме по собі стягнення з нього заборгованості на користь громадянина ОСОБА_2 не може бути підставою для застосування відносно нього обмеження у праві виїзду. Вважає такі дії порушенням його гарантованих конституційних прав на свободу пересування.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає перегляду ухвали суду відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

Судом встановлено, що обмеження у праві виїзду відносно ОСОБА_1 було застосовано за поданням державного виконавця при виконанні виконавчого листа №2/554/2647/2013 від 17 грудня 2013 року про стягнення на користь ОСОБА_2 заборгованості в сум 32705,52 гривні.

У подальшому, Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відкрив зведене виконавче провадження № 50425322 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 42528,99 грн., яка включає в себе суму основного боргу, річні проценти, суму інфляції та судового збору.

Зі змісту листа заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Полтавській області № Т-968/2/7795 від 08 червня 2018 pоку встановлено, що державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 50425322 було накладено арешт на його майно, та неодноразово виставлено було його на електронні торги, але воно не було реалізовано. У зв`язку з тим, що стягувач не бажав залишити у себе дане майно, виконавчі документи були повернуті стягувачу.

Відмовляючи у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 , місцевий суд виходив з того, що заявник не обгрунтував належним чином своє клопотання, рішення суду про стягнення боргу №554/5989/13-ц ним не виконується та матеріали справи протилежного не містять, посилання заявника на те, що він, будучи працездатною особою, не працевлаштувався і має наміри працювати лише за кордоном, не має будь-якого правового значення для зазначеної справи.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України : 5. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Статтю 441 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\

6. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Статтю 441 доповнено частиною шостою згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\

7. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Статтю 441 доповнено частиною сьомою згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\

8. Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Статтю 441 доповнено частиною восьмою згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи питання про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України місцевий суд належним чином не дослідив та не долучив до матеріалів справи належним чином засвідченої копії ухвали суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та матеріали цієї справи ( чи їх копії).

Не з`ясовано місцевим судом чи є в провадженні державних виконавців на даний час виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових сум.

Наявний в матеріалах справи лист заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 08.06.2018 року не є належним доказом відсутності у провадженні державних виконавців виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1

Крім того з матеріалів справи вбачається, що жоден з у часників виконавчого провадження - стягувачів не був залучений до участі в справі та не повідомлений про судовий розгляд вказаного питання, що позбавило їх можливості висловити свою позицію.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.. 379 ЦПК України Підставами для скасування ухвали суду, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

Зазначені вище обставини є підставою для скасування ухвали суду та повернення справи на новий судовий розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували.

ОСОБА_1 не спростовано висновки місцевого суду про ухилення від виконання обовязку щодо виконання судового рішення.,

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язання за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, яким позов задоволено та стягнуто заборгованість за ним в сумі 27562 грн., 3% річних від суми боргу -2414,88 грн., втрати від інфляції 2728,64 грн., а всього 32705,52 грн., на даний час не виконано.

Виконавчі листи стягувач отримав 17 березня 2013 року. У подальшому звертав їх до виконання.

Тривалість невиконання рішення сягає понад шість років.

Єдиною підставою для скасування обмеження у праві виїзду за межі України заявник вказує те, що описане та арештоване в ході примусового виконання рішення його майно не було реалізоване на електронних торгах, залишити його собі стягувач також не бажає.

Ніяких доказів у підтвердження того, що протягом шести років ним вчинялися якісь дії, спрямовані на погашення заборгованості перед стягувачем, ОСОБА_1 не надав.

З урахуванням цього, надані заявником заперечення щодо безпідставності його обмеження у праві пересування є необґрунтованими, оскільки тривале невиконання ним судового рішення порушує права та інтереси стягувача ОСОБА_2.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суд та направити справу на новий судовий розгляд у разі неповного з`ясування обставин справи, які перешкоджають розгляду справи.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 379 ч. 1 , 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2019 року - скасувати, а справу повернути до місцевого суду для нового розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 12 червня 2019 року.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: С.М. Бондаревська

Г.Л. Карпушин