Справа № 438/1560/18
Провадження №2-о/438/3/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 червня 2019 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Слиша А.Т.,

при секретарі Гадубяк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Бориславі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Кучеренко Т.О., ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом її постійного проживання зі спадкодавцем, її бабою ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся, ОСОБА_3 . З метою оформлення спадкових прав вона звернулась до приватного нотаріуса Кучеренко Т.О., внаслідок цього заведена спадкова справа. Проте, на момент смерті її бабці, ОСОБА_3 , згідно паспорту її місце проживання було зареєстроване у будинку АДРЕСА_1 , а місце проживання бабусі по АДРЕСА_2 . Спадщину після смерті бабусі, ОСОБА_3 , вона (заявник) прийняла, оскільки фактично спільно з нею проживала на час відкриття спадщини, вели спільне господарство, здійснювала догляд за нею, так як вона була особою похилого віку і потребувала допомоги (щодо харчування, прибирання, лікування та ін.). ЇЇ дідусь, ОСОБА_4 , який помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2 , був власником 1/3 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_3 та земельних ділянок, які розташовані на території Тур`ївської сільської ради Старосамбірського району Львівської області. Після його смерті його дружина ОСОБА_3 прийняла, проте спадщину не оформила, не переоформивши на себе правовстановлюючі документи, так як вважала, що успадкувала усе майно після смерті чоловіка як дружина та єдина спадкоємниця, яка спільно з ним проживала. Окрім цього, її бабці, ОСОБА_3 , належала на праві спільної сумісної власності разом з дідусем, та дядьком заявника ОСОБА_5 , квартира АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) від 28.12.1993 року.

З моменту смерті її бабусі і до теперішнього часу ніхто не звертався до нотаріуса для оформлення спадщини. ЇЇ рідний дядько, ОСОБА_5 , хоч і є співвласником квартири АДРЕСА_3 , спадщину ні після дідуся, ні після бабці не прийняв, так як спільно не проживав з спадкодавцями і до нотаріуса протягом 6-місячного строку не звертався.

Після смерті бабусі, вона (заявник) фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, проте помилково вважала, що для прийняття спадщини достатньо її вступу в управління і володіння спадковим майном, і фактичного проживання. Нотаріусом їй було роз`яснено, що у зв`язку з тим, що її місце проживання не було зареєстроване за однією адресою з бабусею, і вона не звернулася до нотаріуса протягом шестимісячного строку, їй необхідно звертатися до суду для встановлення юридичного факту щодо спільного проживанні зі спадкоємцем на час відкриття спадщини.

Встановлення вищевказаного факту необхідне для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 . На підставі ч.3 ст.1268 ЦК України просить заяву задовольнити.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 не з`явилися, заявник подала заяву в якій просить розгляд даної справи проводити за її відсутності, заяву підтримує та просить її задоволити. В судовому засіданні у вступному слові заявник підтримала заяву, зсилаючись на доводи своєї заяви.

Заінтересована особа приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О. у судове засідання не з`явилася, направивши до суду клопотання, у якому просить проводити судовий розгляд без її участі, заперечень у даній справі не має.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. На адресу суду надійшов лист в якому просить справу розглядати у його відсутності, щодо задоволення заяви не заперечує, з обставинами зазначеними у заяві погоджується.

Допитаний в якості свідка заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні, яке відбулось 28 січня 2019 року надав суду покази про те, що заявник ОСОБА_1 - його донька постійно проживала разом із матір`ю ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 до моменту смерті останньої. Вони вели спільне господарство, донька здійснювала догляд за бабусею.

Аналогічні покази надала у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 .

Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини про встановлення факту, що має юридичне значення, які регулюються нормами ЦПК та ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (ч.1 ст.29 ЦК України ).

Відповідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 в м. Борислав Львівської області, про що 25 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції у Львівській області складено актовий запис №500, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 25 грудня 2015 року.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. Місцем відкриття спадщини (останнім місцем проживання спадкодавця) є м. Борислав. До складу спадщини входить майно, що належало її чоловіку ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщину після якого вона прийняла, оскільки на день смерті чоловіка постійно проживала та була зареєстрована разом з ним за однією адресою та не відмовилась від спадщини у встановленому законом порядку, але не оформила своїх спадкових прав.

Спадкоємцями за законом першої черги є син померлої, заінтересована особа по справі, ОСОБА_2 , який спадщину не прийняв, на видачу свідоцтва про право на спадщину не претендує та не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину заявнику ОСОБА_1 , про що ним написано заяву приватному нотаріусу Кучеренко Т.І. (а.с.24).

Крім цього, спадкоємцями за законом за правом представлення є ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на частку спадщини, що належала би їх батькові ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 до відкриття спадщини. Згідно написаних заяв приватному нотаріусу ОСОБА_11 - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на спадщину не претендують та не заперечують проти видачі свідоцтва про право на спадщину заявнику ОСОБА_1 (а.с. 27, 30). ОСОБА_10 повідомлено приватним нотаріусом Б.М. про відкриття спадщини та роз`яснено, що у випадку неотримання заяви про прийняття спадщини по закінченню одного місяця з моменту отримання повідомлення, свідоцтво про право на спадщину буде видано іншим спадкоємцям, що прийняли спадщину. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №27/2018, лист отримано ОСОБА_10 09.11.2018 року (а.с.34, 35).

Заявник ОСОБА_1 має намір оформити у нотаріальному порядку спадкові права як спадкоємець відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки, як зазначила заявник, вона проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак, без встановлення вказаного факту у судовому порядку вона не може прийняти спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Зокрема, з листа приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Кучеренко Т.О. від 16.10.2018 до ОСОБА_1 вбачається, що заявник ОСОБА_1 не була зареєстрована за однією адресою проживання зі спадкодавцем та не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини до спливу строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Та оскільки заявник не подала документів, які підтверджують факт прийняття нею спадщини, нотаріус повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.18).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 постійно проживала з спадкодавцем ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_3 , та до дня її смерті вели спільне господарство, здійснювала догляд за нею, так як вона була особою похилого віку і потребувала допомоги (щодо харчування, прибирання, лікування тощо). Заявник утримує дану квартиру, зробила ремонт, оплачує комунальні послуги. .

Заявник надалі доглядає та проживає у квартирі АДРЕСА_3 разом зі своїми двома малолітніми дітьми, так як дана квартира є єдиним житлом для неї та її дітей, іншого майна у них немає. Заявник ОСОБА_1 була лише формально зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 АДРЕСА_1 (у будинку своєї сестри).

Зазначені обставини щодо проживання заявника разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини підтверджено також у судових засіданнях показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .

Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, оскільки встановлення факту необхідне для можливості реалізації заявником своїх прав на прийняття спадщини після смерті померлої ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне встановити юридичний факт того, що заявник прийняла спадщину після смерті її бабусі ОСОБА_3 , оскільки заявник постійно проживала у квартирі АДРЕСА_3 із бабусею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, тобто на час смерті ОСОБА_3 ; суд вважає зазначені юридичні факти підтвердженими та встановленими.

У зв`язку із наведеним встановлення означеного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на отримання спадщини.

Відтак, суд прийшов до висновку, що у разі якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а отже, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статями 4, 5, 7, 10, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293-294, 316 ЦПК України, 1268 ЦК України суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Кучеренко Т.О., ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем, її бабою ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Т. Слиш