ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

11 липня 2019 року

м. Харків

справа № 643/17703/15-ц

провадження №22-ц/818/3020/19

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сидорчук М.О.,

учаники справи:

позивач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі та зупинення стягнення за виконавчими документами,

установив:

У жовтні 2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» (надалі ПАТ «Банк Золоті Ворота») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення 550 279 грн 91 коп. заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Московського районного суду міста Харкова від 14 березня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Банк Золоті Ворота» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Золоті Ворота» заборгованість за кредитним договором № 261 від 12.05.2008 у розмірі 550 279 грн 91 коп. Стягнуто з відповідачів на користь ПАТ «Банк Золоті Ворота» судовий збір в сумі 8254 грн 20 коп. в рівних частинах з кожного.

Заочне рішення мотивоване тим, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази укладання із Банком кредитного договору ОСОБА_1 та договорів поруки між банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Зобов`язання по поверненню кредитних коштів ОСОБА_1 належним чином не виконує, у зв`язку із чим загальна сума заборгованості станом на 21.10.2015 становить 550 279 грн 91 коп.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 9 квітня 2019 року заява ОСОБА_2 про скасування заочного рішення залишена без задоволення.

В поданій у травні 2019 року апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, не з`ясування судом усіх фактичних обставин справи та не дослідження і не надання належної оцінки наявній в матеріалах справи інформації, не сприяння повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, не відповідність рішення суду фактичним обставинам справи, його незаконність та необґрунтованість, просить заочне рішення суду скасувати частково, прийняти нове рішення, яким у задоволенні вимог позивача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Золоті Ворота» до відповідача ОСОБА_2 відмовити.

30.05.2019 ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про зупинення апеляційного провадження, що надійшло до суду 31.05.2019 і отримано головуючим суддею 3.6.2019 (а.с. 181,185). У клопотанні відповідач просив зупинити апеляційне провадження у справі № 643/17703/15-ц до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 638/6701/19 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Золоті ворота» про визнання поруки припиненою. Посилався на неможливість розгляду цивільної справи про стягнення з нього заборгованості як поручителя за кредитним договором до розгляду справи про визнання поруки припиненою.

31.05.2019 ОСОБА_2 до суду також подано клопотання про зупинення стягнення за виконавчими документами, видними на підставі заочного рішення Московського районного суду міста Харкова від 14 березня 2016 року (а.с. 186). Клопотання обґрунтовано тим, що позивач у справі отримав виконавчі листи та пред`явив їх до виконання. На належне ОСОБА_2 . авто державним виконавцем накладено арешт. Проведення виконавчих дій до розгляду його апеляційної скарги на рішення суду від 14 березня 2016 року призведе до необхідності повороту виконання у разі її задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, обговоривши доводи клопотань та вивчивши матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

Статтями 251-252 ЦПК України передбачено підстави за яких суд зобов`язаний або може зупинити провадження у справі. Зокрема, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (п.6 ч.1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України)).

Визнаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстави для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

ОСОБА_2 оскаржує заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 14.03.2016 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором як поручителя з підстав пропуску позивачем строку пред`явлення до нього вимоги, встановленого ст. 559 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України).

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин між позивачем та ОСОБА_2 ) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України у справі № 6-2662цс15 від 20 квітня 2016 року, строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов`язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором.

Таким чином, у разі встановлення судом пропуску кредитором строку пред`явлення вимоги про погашення заборгованості до ОСОБА_2 як поручителя, суд відмовляє у задоволенні вимог банку про стягнення з нього заборгованості з підстав припинення поруки.

Зазначене свідчить про можливість розгляду цивільної справи № 643/17703/15-ц до розгляду цивільної справи № 638/6701/19. У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі № 643/17703/15-ц належить відмовити.

Щодо клопотання про зупинення виконавчих дій, то відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із клопотанням про зупинення виконавчих дій, ОСОБА_2 не надав суду доказів наявності відкритого виконавчого провадження по виконанню заочного рішення Московського районного суду міста Харкова від 14 березня 2016 року, звернення стягнення на його майно. Не зазначив у якому саме відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження.

Тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання апелянта про зупинення виконавчого провадження у зв`язку із його недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 251, 260, 261 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі та зупинення стягнення за виконавчими документами залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний