Справа № 761/6389/19
Провадження № 4-с/761/111/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого - судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Славич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 не дії начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоція Богдана Ігоровича, заінтересована особа: ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просила суд: прийняти скаргу на неправомірні дії начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоція Б.І. щодо неправомірної відмови у зверненні до суду для отримання дублікату виконавчого листа; визнати неправомірними дії начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоція Б.І. щодо не звернення до суду за видачею дублікату виконавчого листа; зобов`язати начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоція Б.І. звернутися до Шевченківського районного суду м. Києва за видачею дублікату виконавчого листа по справі №2-5246/2005 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено, ухвалено: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06 вересня 20005 року і до досягнення дитиною повноліття, однак, не менше за оподатковуваний мінімум доходів громадян.

На виконання вищезазначеного рішення суду, Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист та направленого 06 вересня 2005 року на виконання до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві. В послідуючому, деякий час вона отримувала аліменти, однак, згодом, з невідомих для неї причин, їх виплата була припинена. 29 грудня 2018 року вона звернулась до начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоція Б.І. з клопотанням про необхідність звернення виконавчою службою до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою (поданням) про видачу дублікату виконавчого листа. Вказане звернення залишене без задоволення; начальником Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоцієм Б.І. їй було надано відповідь, що на виконанні у ввіреному йому відділі виконавчий лист не перебуває; журнали реєстрації виконавчих проваджень, переданих державним виконавцям та завершені до 2014 року знищені за закінченням терміну зберігання, а тому, відсутні підстави для звернення до суду з поданням про видачу дублікату виконавчого листа. На її думку, вищезазначений виконавчий лист було втрачено саме Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві, а тому, відповідно до п.10 ч.3 ст.18 ЗУ ?Про виконавче провадження ?, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду за видачею дубліката виконавчого документа.

В судовому засіданні представник заявниці на задоволенні скарги наполягав в повному обсязі, з підстав, викладених у скарзі.

Заінтересована особа: начальник Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоція Б.І. в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином; подав заяву про розгляд скарги за відсутності представника відділу.

Заінтересована особа: Черненко С.П. проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що до часу його звільнення з військової служби, із його заробітної плати постійно відраховувались аліменти. Після його звільнення, у зв`язку із станом здоров`я, він ніде не працює, отримує лише пенсію. Чи проводилось відрахування аліментів із його пенсії, йому нічого не відомо.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено, ухвалено: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06 вересня 20005 року і до досягнення дитиною повноліття, однак, не менше за оподатковуваний мінімум доходів громадян (а.с.6-7).

06 вересня 2005 року на виконання вищезазначеного рішення суду, Шевченківським районним судом м. Києва направлено до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві виконавчий лист, про що свідчить копія листа (а.с.8).

29 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоція Б.І. з клопотанням про необхідність звернення Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідно до п.10 ч.3 ст 18 Закону України ?Про виконавче провадження? до Шевченківського районного суду м. Києві із заявою (поданням) про видачу дубліката виконавчого листа (9-10).

Із наданої начальником Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоцієм Б.І. відповіді від 22 січня 2019 року, на вищезазначене клопотання ОСОБА_1 вбачається, що перевіркою відомостей, які містяться в автоматизованій системі виконавчих проваджень встановлено, що виконавчий документ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 до Відділу не надходив та на примусовому виконанні не перебуває.

Оскільки, журнали реєстрації виконавчих проваджень, переданих державним виконавцям, та завершені до 2014 року знищені за закінченням строку зберігання, встановити факт надходження виконавчого документу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , не виявляється можливим.

На підставі вищевикладеного, відсутні підстави для звернення до суду з поданням про видачу дублікату виконавчого документа (а.с.13).

Відповідно до п.10 ч.3 ст.18 Закону України ? Про виконавче провадження ?, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

У разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку (п.17.4 Розділ XIII Перехідні положення).

Під час розгляду скарги, представник заявниці зазначив, що ОСОБА_4 В . з заявою до Шевченківського районного суду м. Києва про видачу дублікату виконавчого документа у зв`язку із його втратою не зверталась. На думку заявниці та її представника, з заявою про отримання дублікату виконавчого документа повинен звертатися саме Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, так як втрата виконавчого листа сталася в вини останнього.

Доказів, які б свідчили, що втрата виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2005 року мала місце саме з вини Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві суду надано не було, не було їх встановлено і під час розгляду скарги, та не було їх додано до матеріалів скарги.

Крім того, під час розгляду скарги, представником заявниці також зазначено, що ОСОБА_1 не було з`ясовано за місцем роботи ОСОБА_2 , подальшу долю виконавчого листа, після звільнення останнього з військової служби за станом здоров`я на пенсію; чи наявна заборгованість по виконавчому листу та чи було направлено до Пенсійного фонду виконавчий лист для подальшого проведення відрахування призначених судом аліментів; чи було повернуто виконавчий лист до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у зв`язку із звільненням ОСОБА_2 , що могло б свідчити про втрату виконавчого листа при пересиланні.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 26 грудня 2003р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014р. № 6 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Під час розгляду скарги та вивчення доданих до неї доказів, суд прийшов до висновку, що відповідно до п.10 ч.3 ст.18 Закону України ? Про виконавче провадження ?, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, а не обов`язок, звертатись до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом.

Крім того, як зазначено в п.17.4. Розділу XIII Перехідних положень, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це. Тобто, відповідно до даної норми, ОСОБА_1 , наділена таким же самим правом, як і державний виконавець на звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа.

Враховуючи те, що обставини, якими заявниця обґрунтовує свої вимоги звернення зі скаргою до суду не знайшли свого підтвердження, а тому суд, прийшов до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.18, 74 ЗУ "Про виконавче провадження ", ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-77, 89, 258-261, 352, 353, 447-453 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоція Богдана Ігоровича, заінтересована особа: ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Якщо у судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя: