Дата документу 21.06.2019 Справа № 334/1933/13-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/1933/13-ц
Провадження №22-ц/807/2403/19
Головуючий в 1-й інстанції - Лисенко Л.І.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

21 червня 2019 р. місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді-доповідача Кухаря С.В., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, відділення виконавчої дирекції фонду у м. Запоріжжі про визнання за нею права на страхові та інші виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2013 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, відділення виконавчої дирекції фонду у м. Запоріжжі про визнання за нею право на страхові та інші виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, 11 червня 2019 року, ОСОБА_1 подала заяву про відновлення втраченого судового провадження та скасування повністю рішення (апеляційну скаргу) та заяву про відновлення строку на подання заяви для відновлення втраченого судового провадження (клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду).

Питання щодо відновлення втраченого судового провадження не підлягає розгляду оскільки у відповідності до ст. 490 ЦПК України, заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, а крім того, матеріали цивільної справи № 334/1933/13-ц надійшли на запит апеляційного суду в повному обсязі і відновленню не підлягають

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою має бути відмовлено, у зв`язку наступним.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 04 березня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, відділення виконавчої дирекції фонду у м. Запоріжжі про визнання за нею право на страхові та інші виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

ОСОБА_1 приймала участь у розгляді вказаної справи у якості представника позивача за довіреністю від 13.03.2013 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжі від 27 вересня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_2 , відмовлено.

ОСОБА_1 отримала копію рішення суду, як представник позивача ОСОБА_2 за довіреністю, 26.08.2014 року. (а.с.110).

За приписами ч. 1 ст. 294 ЦПК України (чинній на момент винесення оскаржуваного рішення), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

На рішення першої інстанції у цій справі була подана апеляційна скарга, однак ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 16 жовтня 2014 року, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2013 року.

Згідно з ч.2 ст.358 ЦПК України (яка, є чинною на момент подання апеляційної скарги) незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно п. 9 ч.1 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у редакції, що діє від 15.12.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки апеляційна скарга скаржником подана 11.06.2019 року, то апеляційний суд керується нормами ЦПК України у редакції, що діє з 15 грудня 2017 року.

Пункт 1 та 2 ч.2 ст. 358 ЦПК України, встановлюють умови, за яких можливе апеляційне оскарження рішення суду у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, а саме подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд справи в суді першої інстанції, оскільки приймала участь в судових засіданнях, в якості представника позивача (а.с.32, 57-58, 84, 105).

В зв`язку з обізнаністю про розгляд справи в суді першої інстанції, ОСОБА_1 не була позбавлена права подати клопотання про залучення її до участі у справі за наявністю для цього підстав. Між тим, скаржник приймала участь у справі саме як представник позивача.

Рішенням суду від 27.09.2013 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, відділення виконавчої дирекції фонду у м. Запоріжжі про визнання за нею право на страхові та інші виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, відмовлено. Тобто немає підстав стверджувати, що вказаним рішенням порушені чи вирішені права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 126 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Чинний ЦПК України обмежує дискреційні повноваження апеляційного суду стосовно часу поновлення строків на оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію цивільних процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя стаття 3 ЦПК України).

Аналогічні висновки викладені у постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 361/161/13-ц.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року).

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення особою, повідомленою належним чином про розгляд справи та відсутністю доказів пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, то суд зобов`язаний відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2013 року.

Зазначені в долученому до апеляційної скарги клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження причини його пропуску не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що вимоги ч. 2 ст. 358 ЦПК України не передбачають повноважень апеляційного суду на оцінку поважності таких причин.

Керуючись ст. ст. 358 ч. 2 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, відділення виконавчої дирекції фонду у м. Запоріжжі про визнання за нею право на страхові та інші виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи в порядку, визначеному ст. 386 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: С.В. Кухар