Справа № 237/1546/19
Провадження № 2/237/742/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27.05.19 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку за набувальною давністю.

У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації смертей 02.04.2007 року виконкомом Дачненської сільської ради Мар`їнського району Донецької області зроблено відповідний актовий запис за № 16, відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 .

Відповідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право приватної власності від 04.04.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Мар`їнської районної ради народних депутатів № 168 від 19.08.1987 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкодавця на випадок своєї смерті заповіт не залишила.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкодавці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 дружина спадкодавця, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 - діти спадкодавця.

Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2008 року, виданого державним нотаріусом Курахівської державної нотаріальної контори Мар`їнського району Островерховою О. А., спадкоємицею 1/6 частини майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_1 . Спадкове майно складається з: житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки, яку передано для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, кадастровий номер НОМЕР_2 .

Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.09.2008 року, виданого державним нотаріусом Курахівської державної нотаріальної контори Мар`їнського району Островерховою О. А., спадкоємицею 5/12 частини майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка ОСОБА_4 . Спадкове майно складається з: житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки, яку передано для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, кадастровий номер НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 прийняли у власність спадкове майно у розмірі 7/12 частки. В той же час ОСОБА_2 у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулась, у зв`язку з чим 5/12 частки, що припадала на неї як на спадкодавцю прийняті в спадок не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Позивач вказує, що з 2007 року відкрито володіє частиною будинку, не прийнятою донькою у спадок, сплачує комунальні послуги, ремонтує будинок, жодної матеріальної допомоги на утримання будинку донька не надає.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

З наведеного суд приходить до висновку, що позивач більше 10 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, а тому набула право власності за набувальною давністю.

На підставі викладеного і керуючисьст.ст. 4, 6, 10, 12, 19, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 182, 321, 328, 331, 344, 1217, 1220, 1261, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 за набувальною давністю право власності на 5/12 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку «А-1» з прибудовою «а-1» загальною площею 50,6 кв.м., в тому числі житловою 32,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: навіс «ан», літня кухня «Б-1», сарай «В-1», літній душ «Д-1», погріб «П-1», сарай «С-1», вбиральня «Т-1», №1 паркан, №2 ворота.

Визнати за ОСОБА_1 за набувальною давністю право власності на 5/12 часток земельної ділянки площею 0,1725 га. в межах згідно з планом, кадастровий номер НОМЕР_2 , розташовану в АДРЕСА_1 , призначену для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_3 від 30.08.1996 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Донецького апеляційного суду Донецької області через Мар`їнський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 27.05.19 року