ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 липня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 733/482/19

Головуючий у першій інстанції - Овчарик В. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/919/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:

особа, яка подала заяву про забезпечення позову ОСОБА_1

особа, щодо якої застосовано заходи забезпечення позову ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області у складі судді Овчарика В.М. від 24 квітня 2019 року, місце постановлення ухвали м.Ічня у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів. На обґрунтування вимог даної заяви ОСОБА_1 вказував, що вони з ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , який після розірвання шлюбу проживає із ОСОБА_1 в с.Іржавець Ічнянського району Чернігівської області та перебуває на його утриманні. ОСОБА_1 зазначав, що ОСОБА_3 відвідував Іржавецький ДНЗ, на даний час є учнем 1 класу Іржавецької ЗОШ, медичну допомогу отримує за місцем проживання в КПН ''Ічнянський ЦПМСД''. ОСОБА_1 у поданій заяві стверджував, що за місцем проживання у його сина сформувались стійкі соціальні зв`язки. При цьому ОСОБА_1 вказував, що мати дитини - ОСОБА_2 життям свого сина майже не цікавилась, зрідка телефонувала, за місцем проживання не відвідувала. 06.04.2019 року, приїхавши у с. Власівка Ічнянського району Чернігівської області до бабусі, ОСОБА_2 виявила бажання взяти сина на вихідні. Проте, після закінчення вихідних, син до свого постійного місця проживання не повернувся, його місцезнаходження невідоме, що стало причиною звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів та органу опіки та піклування. ОСОБА_1 зазначав, що на даний час син школу не відвідує, належне спілкування між ним та сином відсутнє. У поданій заяві ОСОБА_1 вказував, що у зв`язку із даними обставинами він збирає необхідні документи та готує позов про визначення місця проживання ОСОБА_3 з батьком. Оскільки соціальні зв`язки сина порушені, місцезнаходження його невідоме, порушені контакти з батьком, ОСОБА_1 вважає, що вказані обставини створюють загрозу утруднення виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання дитини з батьком. З врахуванням викладених обставин, ОСОБА_1 просив вжити заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 до його фактичного місця проживання, а саме, в АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо зміни місця проживання ОСОБА_3 , який фактично проживає з батьком, до вирішення спору про визначення місця проживання дитини по суті та вступу у законну силу судового рішення.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області у складі судді Овчарика В.М. від 24.04.2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів. Вжито заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до фактичного місця проживання останнього, а саме, в АДРЕСА_1 та заборони ОСОБА_2 вчиняти дії щодо зміни місця проживання ОСОБА_3 до вирішення спору про визначення місця проживання дитини по суті та вступу у законну силу судового рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24.04.2019 року. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 24.04.2019 року є незаконною та необґрунтованою, при цьому суд неповно та невірно встановив обставини, які мають значення для справи. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що задовольняючи заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви, суд першої інстанції прийняв до уваги твердження ОСОБА_1 , без участі у розгляді вказаної заяви ОСОБА_2 та органу опіки та піклування, що призвело до невірного встановлення судом обставин справи. Доводи апеляційної скарги стверджують, що восени 2018 року стосунки між нею та ОСОБА_1 остаточно припинились, при цьому ОСОБА_1 став проживати окремо із новою сім`єю, а його батьки не дозволяли бачитись ОСОБА_2 з сином за адресою реєстрації. Доводи апеляційної скарги вказують, що ОСОБА_2 була вимушена забрати сина із собою в м.Боярку, оскільки ОСОБА_1 проживає із новою сім`єю, а вона була позбавлена можливості бачитись із сином. Доводи апеляційної скарги зазначають, що висновки суду першої інстанції, викладені у оскаржуваній ухвалі від 24.04.2019 року, є невірними по суті, крім того, вони мають бути встановлені судом при розгляді цивільної справи у позовному провадженні, із дотриманням принципу змагальності сторін.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку з її безпідставністю та залишити без змін обґрунтовану ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24.04.2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу Ічнянська районна державна адміністрація вказує, що належною третьою особою у даній справі є Служба у справах дітей Ічнянської міської ради Чернігівської області, оскільки реалізацію на території Ічнянської міської ради державної політики з питань соціального захисту дітей здійснює Служба у справах дітей Ічнянської міської ради.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 - адвокат Чумак А.В. підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник - адвокат Сакун І.А. просили залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку з її безпідставністю та залишити без змін обґрунтовану ухвалу суду першої інстанції від 24.04.2019 року.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.1-2), у квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів. З врахуванням обставин, викладених у даній заяві, ОСОБА_1 просив вжити заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 до його фактичного місця проживання, а саме, в АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо зміни місця проживання ОСОБА_3 , який фактично проживає з батьком, до вирішення спору про визначення місця проживання дитини по суті та вступу у законну силу судового рішення.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області у складі судді Овчарика В.М. від 24.04.2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів. Вжито заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до фактичного місця проживання останнього, а саме, в АДРЕСА_1 та заборони ОСОБА_2 вчиняти дії щодо зміни місця проживання ОСОБА_3 до вирішення спору про визначення місця проживання дитини по суті та вступу у законну силу судового рішення (а.с.19-22).

При цьому у 22 абзаці мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції від 24.04.2019 року зазначено: ''Ураховуючи, що соціальні зв`язки малолітнього ОСОБА_3 порушені, так як останній, будучи учнем, не ходить до школи через те, що ОСОБА_2 забрала його до себе, місце знаходження якої невідоме, хоча місцем її реєстрації є та ж сама адреса, за якою проживає її син, змінивши таким чином фактичне місце проживання дитини, також порушення контактів дитини з батьком, з яким той проживав майже з народження, а також існування певної загрози здоров`ю дитини, яка отримує первинну медичну допомогу у комунальному некомерційному підприємстві «Ічнянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Ічнянської районної ради, з метою захисту прав дитини, суддя вважає, що обрані заявником заходи забезпечення позову є обґрунтованими, невжиття яких може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про визначення місця проживання дитини''.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє часткове підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновки оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 24.04.2019 року не узгоджуються із положеннями норм права, які регулюють спірні правовідносини.

Приписами ч.1, ч.2 статті 149 ЦПК України, яка визначає підстави для забезпечення позову, регламентовано, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Положеннями ч.10 статті 150 ЦПК України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

В ході апеляційного розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами (а.с.80-82), що ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22.05.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком, звільнення від сплати аліментів на користь матері та стягнення аліментів з матері, третя особа: орган опіки та піклування Ічнянська міська рада Чернігівської області.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24.04.2019 року (а.с.19-22), вжиті судом заходи забезпечення позову за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком, звільнення від сплати аліментів на користь матері та стягнення аліментів з матері.

Приписами ч.10 статті 150 ЦПК України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

За даних обставин апеляційний суд вважає за необхідне ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24.04.2019 року скасувати в частині заборони ОСОБА_2 вчиняти дії щодо зміни місця проживання ОСОБА_3 до вирішення спору про визначення місця проживання дитини по суті та вступу у законну силу судового рішення, оскільки у вказаній частині висновок суду першої інстанції не узгоджується із приписами ч.10 статті 150 ЦПК України. При цьому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у вказаній частині апеляційний суд вважає за необхідне відмовити.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів, суд першої інстанції у 22 абзаці мотивувальної частини ухвали від 24.04.2019 року зазначив: ''Ураховуючи, що соціальні зв`язки малолітнього ОСОБА_3 порушені, так як останній, будучи учнем, не ходить до школи через те, що ОСОБА_2 забрала його до себе, місце знаходження якої невідоме, хоча місцем її реєстрації є та ж сама адреса, за якою проживає її син, змінивши таким чином фактичне місце проживання дитини, також порушення контактів дитини з батьком, з яким той проживав майже з народження, а також існування певної загрози здоров`ю дитини, яка отримує первинну медичну допомогу у комунальному некомерційному підприємстві «Ічнянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Ічнянської районної ради, з метою захисту прав дитини, суддя вважає, що обрані заявником заходи забезпечення позову є обґрунтованими, невжиття яких може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про визначення місця проживання дитини''.

З врахуванням норм права, які регламентують спірні правовідносини, апеляційний суд вважає за необхідне виключити із мотивувальної частини ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24.04.2019 року 22 абзац, оскільки його зміст фактично містить в собі висновок суду по суті позовних вимог ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з батьком. При цьому необхідно зазначити, що відповідно до приписів частин 1-4 статті 12 ЦПК України, яка регламентує змагальність сторін, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.1, п.2 статті 3 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Як пояснив в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , ухвала суду першої інстанції від 24.04.2019 року на час розгляду справи апеляційним судом фактично виконана в частині зобов`язання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до фактичного місця проживання останнього, а саме, в АДРЕСА_1 , оскільки сина ОСОБА_3 повернуто до його фактичного місця проживання. За даних обставин, приймаючи до уваги фактичне виконання ухвали суду першої інстанції від 24.04.2019 року в частині зобов`язання ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до фактичного місця проживання останнього, а саме, в АДРЕСА_1 , апеляційний суд вважає за необхідне у вказаній частині ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24.04.2019 року залишити без змін.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково. При цьому ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2019 року скасувати в частині заборони ОСОБА_2 вчиняти дії щодо зміни місця проживання ОСОБА_3 до вирішення спору про визначення місця проживання дитини по суті та вступу у законну силу судового рішення та відмовити в задоволенні заяви у вказаній частині. Апеляційний суд також вважає за необхідне виключити із мотивувальної частини ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2019 року 22 абзац. В іншій частині ухвала Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2019 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2019 року скасувати в частині заборони ОСОБА_2 вчиняти дії щодо зміни місця проживання ОСОБА_3 до вирішення спору про визначення місця проживання дитини по суті та вступу у законну силу судового рішення та відмовити в задоволенні заяви у вказаній частині.

Виключити із мотивувальної частини ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2019 року 22 абзац.

В іншій частині ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: