Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 644/8532/18
Провадження № 2/644/845/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря - Ткаченко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить суд визнати за ним право власності на 7/36 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на 22/36 частин вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування вимог посилається на те, що його батьки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 уклали шлюб ІНФОРМАЦІЯ_3 року. ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася сестра позивача ОСОБА_2 . Батьку позивача ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 , який був набутий батьками позивача під час шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_3 помер, залишив заповіт на свою частину житлового будинку на користь позивача та його сестри в рівних частках кожному. На час смерті батька позивача у домоволодінні був зареєстрований позивач та його мати ОСОБА_4 . Сестра позивача - відповідач ОСОБА_2 у домоволодінні зареєстрована не була, оскільки 03.09.1971 року виписалась із будинку та поїхала працювати в Казахстан. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , заповіту вона не залишила. На час смерті матері позивача ОСОБА_4 у домоволодінні були зареєстровані позивач та померла мати. Таким чином, позивач фактично вступив у володіння спадковим майном, яке залишилося після смерті батька (7/36 частин) та після смерті матері (22/36 частин домоволодіння), а загалом 29/36 частин домоволодіння. У зв`язку з відсутністю у позивача оригіналу заповіту після смерті батька ОСОБА_3 , а також у зв`язку з тим, що відповідач по справі зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надавала.

Приймаючи до уваги викладене, що позивач та його представник не заперечують проти заочного розгляду справи, то у відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ухвали суду від 26.12.2018 року, судовий розгляд даного позову проводився за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 31.01.2019 року судом було забезпечено докази і витребувано із Четвертої Харківської державної нотаріальної контори завірені копії спадкових справ, які були заведені після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_5 та відповідачки ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 від 30.11.1950 року (а.с.8) та посвідкою про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 05.01.1945 року (а.с.6).

14.04.1950 року батьки сторін по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.7).

Батьку позивача ОСОБА_6 виконавчим комітетом Орджонікідзевського району було виділено у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором про право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 29.05.1954 року (а.с.46-49) та випискою з протоколу №14 виконавчого комітету Орджонікідзевської районної Ради депутатів трудящих від 13.04.1954 року (а.с.50).

В подальшому ОСОБА_6 на вказаній земельній ділянці було побудовано житловий будинок. 19.11.1975 року Харківським бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на домоволодіння, що належить ОСОБА_6 та знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.9-13). Рішенням Орджонікідзевської районної Ради депутатів трудящих №450/11 від 23.12.1975 року було узаконено самовільно прибудовані ОСОБА_6 приміщення у домоволодінні по АДРЕСА_1 (а.с.14).

Згідно ч.1 ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР в редакції від 20.06.1969 року, який діяв на момент виниклих правовідносин, майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їх сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном.

Таким чином судом встановлено, що батьку позивача ОСОБА_3 та матері позивача ОСОБА_4 домоволодіння по АДРЕСА_1 , належало в рівних долях на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки було набуте ними в період шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , яке повторно видане від 19.06.2018 року (а.с.15).

Із матеріалів спадкової справи № 261/85, яка була заведена Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_3 13.12.1975 року залишив заповіт, яким заповідав належний йому будинок і надвірні будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частинах кожному (а.с.76, 96).

Відповідно до матеріалів справи у позивача відсутній оригінал заповіту ОСОБА_3 від 13.12.1975 року, а його копія зберіглася у Харківському обласному державному нотаріальному архіві (а.с.95,96).

08.08.1985 року відповідач по справі ОСОБА_2 зверталася до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.75).

На момент смерті ОСОБА_3 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , разом із померлим був зареєстрований позивач по справі ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_4 . Відповідач ОСОБА_2 виписалась із спірного домоволодіння 03.09.1971 року та в подальшому не була зареєстрована у даному домоволодінні. Викладене підтверджується копією домової книги (а.с.17-26).

Згідно ст.524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент виниклих правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно ст.527 вказаного кодексу, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ст.548 вказаного кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з

застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст.535 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент виниклих правовідносин, неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Таким чином, після смерті батька позивача ОСОБА_3 частки спадкового майна розподілилися та були набуті наступним чином:

- матері позивач ОСОБА_4 належала Ѕ частина домоволодіння в порядку спільної сумісної власності подружжя та вона набула в порядку спадкування 2/3 частки від 1/6 частини домоволодіння, що є обов`язковою долею у спадковому майні (відповідно до положень ст. ст.535 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент виниклих правовідносин), а загалом 22/36 частин домоволодіння;

- відповідач по справі - ОСОБА_2 (сестра позивача) набула за заповітом половину від 14/36 частин домоволодіння, тобто 7/36 частин домоволодіння;

- позивач ОСОБА_1 набув за заповітом половину від 14/36 частин домоволодіння, тобто 7/36 частин домоволодіння;

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , яке повторно видане від 19.06.2018 року (а.с.16).

Згідно інформації з Четвертої Харківської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилась (а.с.73).

Згідно копії домової книги будинку АДРЕСА_1 (а.с.17-26) померла ОСОБА_4 була зареєстрована у вказаному будинку. Позивач ОСОБА_1 був зареєстрований у вказаному домоволодінні з 15.07.1967 року по 11.03.2004 року та в подальшому. Відповідач ОСОБА_2 виписалась із спірного домоволодіння 03.09.1971 року та в подальшому не була зареєстрована у даному домоволодінні. Отже, на час смерті матері позивача - ОСОБА_4 разом із нею у домоволодінні по АДРЕСА_1 був зареєстрований позивач по справі ОСОБА_1 .

Згідно п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент виниклих правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, після смерті матері позивача - ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складалася з 22/36 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . Вказана спадщина, у відповідності до п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент виниклих правовідносин, була прийнята позивачем ОСОБА_1 , оскільки він був зареєстрований разом із померлою та фактично вступив у володіння майном.

Отже, позивачу по справі ОСОБА_1 належать в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 та в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 загалом 29/36 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 частин домоволодіння належить відповідачці ОСОБА_2

28.09.2018 року державний нотаріус Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок в цілому, із посиланням на те, що оригінал заповіту ОСОБА_3 не надався заявником (а.с.28).

Приймаючи до уваги вищевикладене, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , фактично прийняв належну йому частину спадщину, суд позовні вимоги задовольняє і визнає за ОСОБА_1 право власності на 7/36 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та право власності на 22/36 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76-83, 259, 264, 265, 280, 354 ЦПК України, ст.ст.524, 525, 526, 527, 529, 534, 535, 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР в редакції від 20.06.1969 року,- суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/36 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 22/36 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо в Харківський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

СУДДЯ: