Справа №463/5734/19
Провадження №6/463/143/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мармаша В.Я.

при секретарі судових засідань Заставній С.Л.

за участю ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_3 за межі України, -

в с т а н о в и в:

приватний виконавець звернулася до суду, просить тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язання.

Подання мотивовано тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. перебуває виконавче провадження № 56715228 з примусового виконання виконавчого листа № 461/5614/17, виданого 02.07.2018 Галицьким районним судом м. Львова, про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 17.03.2009, в розмірі 52273 грн. та судового збору в розмірі 640 грн. ОСОБА_3 був повідомлений про початок примусового виконання рішення відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Виконавцем 24.07.2018, 18.06.2019 на адресу боржника надсилалися виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень про причини невиконання рішення суду. ОСОБА_3 на виклики до приватного виконавця жодного разу не з`явився, не подав декларацію про доходи на майно, не надав пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документа, не надав інформації про наявні кошти, відкриті рахунки, майно (рухоме чи нерухоме), що перебуває у власності боржника, не надав інформацію про місцезнаходження майна (транспортний засіб, який був оголошений у розшук), не надав копію паспорта, довідки про склад сім`ї, хоча був у викликах повідомлений про свій обов`язок надати вищевказану інформацію та подати вищевказані документи. Крім того, він ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження 04.10.2018, що засвідчує те, що йому відомо про наявність відкритого виконавчого провадження та зазначених вище обов`язків. Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. У зв`язку з тим, що боржник навмисно та свідомо не виконує покладені на нього обов`язки, а також ухиляється від виконання рішення суду слід тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю приватного виконавця.

У судовому засіданні приватний виконавець подання підтримала з мотивів наведених у ньому. Просила подання задовольнити.

Заслухавши пояснення приватного виконавця, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. знаходиться виконавче провадження № 56715228 з примусового виконання виконавчого листа № 461/5614/17, виданого 02.07.2018 Галицьким районним судом м. Львова, про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 17.03.2009 в розмірі 52273 грн. та складається з 42851,93 грн. - основного боргу; 9520,07 грн.-3% річних, а також судового збору в розмірі 640 грн.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06.07.2018 встановлено, що у власності ОСОБА_3 нерухоме майно наявне на праві спільної сумісної власності, а саме: кв. АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_3 зареєстрований за зазначеною адресою, що підтверджується відомостями наданими Відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Львівській області.

Відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Відповідно до відповіді Регіонального центру МВС у Львівській області транспортних засобів у власності ОСОБА_3 не виявлено. Однак, під час виконавчих дій встановлено, що у власності ОСОБА_3 є транспортний засіб марки «Mercedes-Benz С220», д.н.з. CZN VY (республіка Польща), який був оголошений в розшук постановою про розшук майна від 27.07.2018. Станом на 02.07.2019 даний транспортний засіб не розшукано.

Як вбачається з відповіді Державної фіскальної служби України № від 09.07.2018 про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами -боржник на обліку в органах ДПС не перебуває. З листа Державної фіскальної служби України № від 09.07.2018 про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або ФОП - боржник на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно відповіді № від 11.07.2018 Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії - інформації про боржника не знайдено.

Відповідно до відповіді № від 11.07.2018 Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно- правовими договорами, про останнє місце роботи ОСОБА_3 інформація не знайдена (копія в Додатках).

Відповідно до відповідей Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 25.07.2018, 26.07.2018 земельних ділянок у власності або користуванні ОСОБА_3 на території області не зареєстровано.

Як вбачається з наданої інформації Державної прикордонної служби України від 23.07.2018, боржник ОСОБА_3 у визначений період здійснював перетин державного кордону.

27.07.2018 приватним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно боржника, 26.09.2018 винесена постанова про арешт коштів боржника. Як вбачається з повідомлення АТ КБ «ПриватБанк», на момент арешту коштів залишок складав 235,36 грн.

Виконавцем 24.07.2018, 18.06.2019 на адресу боржника надсилалися виклики щодо явки до приватного виконавця для надання пояснень про причини невиконання рішення суду.

ОСОБА_3 ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження, що підтверджується розпискою на заяві про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 04.10.2018. При цьому він не подав декларацію про доходи на майно, не надав пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документа, не надав інформації про наявні кошти, відкриті рахунки, майно (рухоме чи нерухоме), що перебуває у власності боржника, не надав інформацію про місцезнаходження майна (транспортний засіб, який був оголошений у розшук), не надав копію паспорта, довідки про склад сім`ї, хоча був у викликах повідомлений про свій обов`язок надати вищевказану інформацію та подати вищевказані документи.

Судом встановлено, що станом на день розгляду подання заборгованість за вищевказаним виконавчим листом не сплачена.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Пунктом 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є дія неврегульованих зобов`язань.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України, за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Так, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Враховуючи наведені вище обставини, те що з доданих до подання документів вбачається, що ОСОБА_3 навмисно ухиляється від виконання зобов`язання, має паспорт для виїзду за кордон, суд вважає, що подання приватного виконавця є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України, суд

постановив:

подання - задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань покладених на нього рішенням суду, а саме - до виконання зобов`язання відповідно до виконавчого листа № 461/5614/17, виданого 02.07.2018, про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 17 березня 2009 року в розмірі 52273 грн. та судового збору в розмірі 640 грн.

Ухвала складена та підписана 17.07.2019.

Ухвала суду у відповідності до ст. 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через місцевий суд до Апеляційного суду Львівської області. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст.354 ЦПК України

Суддя: В.Я. Мармаш