Ухвала

25 червня 2019 року

м. Київ

справа № 464/1479/17

провадження № 61-11334ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 31 січня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - Шоста Львівська державна нотаріальна контора про скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання недійсним договору купівлі-продажу частини квартири, скасування державної реєстрації права власності на частину квартири та визнання права власності на частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 31 січня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року з пропуском строку, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Сихівського районного суду міста Львова від 31 січня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки скаржником не надано доказів про поважність причин пропуску строку, що підтверджують отримання нею постанови Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року. Підстави неведені ОСОБА_1 у клопотанні визнані неповажними.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушеннямстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, заявнику необхідно надати докази на підтвердження підстав поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року.

Крім того, разом з касаційною скаргою ОСОБА_1 звернулась з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, зазначила, що вона не працює та має на утриманні двох малолітніх дітей 2013 і 2016 року народження.

Суд дійшов висновку, що клопотаннняне підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частинами першою та третьоюстатті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звернувшись до суду з відповідним клопотанням, ОСОБА_1 не надала підтверджуючих доказів про наявність передбачених законом підстав для відстрочення сплати судового збору.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу становив 1700,00 грн.

Враховуючи, що ставка судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, становила 2720,00 грн, особа, яка подала касаційну скаргу, має сплатити судовий збір у розмірі 5440,00 грн, або надати докази, що звільняють від його сплати.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 31 січня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначеного вище недоліку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук