Справа № 603/305/19
Провадження №2/603/237/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

секретаря судового засідання Бішко І.М.

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу

позивач заступника керівника Теребовлянської місцевої прокуратури

в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Івано-Франківської обласної державної адміністрації

відповідач ОСОБА_1

про відшкодування витрат закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст вимог та заперечень учасників справи.

Заступник керівника Теребовлянської місцевої прокуратури звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Івано-Франківської обласної державної адміністрації з позовом про стягнення з ОСОБА_1 в користь держави в особі Департаменту фінансів Івано-Франківської обласної державної адміністрації витрати Івано-Франківської обласної клінічної лікарні пов`язані з лікуванням ОСОБА_2 - потерпілого від злочину в розмірі 2778,23 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 19.12.2018 року по справі №603/775/18 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків передбачених у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Так, згідно вказаного вироку, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ VITO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення поняття «дорожня обстановка»), 2.3 «б» та 12.1 ПДР України, п.п. 10.1, 14.2 «в» ПДР України, виїхав на смугу зустрічного руху, при цьому не надавши переваги водію ОСОБА_3 та створив йому небезпеку для руху і позбавив останнього технічної можливості уникнення дорожньо-транспортної пригоди, змусивши останнього застосувати відворот керма ліворуч, під час якого відбувся наїзд лівою передньою частиною даного транспортного засобу на пішохода ОСОБА_2 , який рухався паралельно до елементів дороги, лівим краєм проїзної частини дороги, назустріч загальному потоку транспорту, в напрямку м.Монастириська.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, рани та садна тім`яної ділянки голови справа; травми шийного відділу хребта у вигляді переломів лівої дуги і ніжки правої дуги 2-го хребця, перелом тіла 3-го хребця з його зміщенням дозаду, з утворенням кісткових фрагментів і зміщенням їх в спинномозковий канал, що супроводжувалось розвитком парезу правої верхньої кінцівки (зменшенням сили та об`єму активних рухів); синець та садно попереково-крижової ділянки, які належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя.

Потерпілий ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії хребта і спинного мозку Івано-Франківської обласної клінічної лікарні з 30.12.2017 року по 09.01.2018 року.

Вартість затрат на лікування та перебування ОСОБА_2 у відділенні нейрохірургії хребта і спинного мозку Івано-Франківської обласної клінічної лікарні з 30.12.2017 року по 09.01.2018 року становить 2778,23 грн.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

23.05.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі з призначенням підготовчого засідання, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

ІІІ. Позиції сторін.

Представник Теребовлянської місцевої прокуратури та представник Департаменту фінансів Івано-Франківської обласної державної адміністрації в підготовче судове засідання не з`явилися проте через канцелярію суду прокурор подала заяву про розгляд справи в відсутності представника позивача та прокуратури, позовні вимоги підтримує повністю просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій позовні вимоги визнав повністю з підстав зазначених в позовній заяві, просить розгляд справи проводити в його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Монастириська Тернопільської області та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 19.12.2018 року (Справа №603/775/18) визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_2 тяжкі тілесні ушкодження, а саме, ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, рани та садна тім`яної ділянки голови справа; травми шийного відділу хребта у вигляді переломів лівої дуги і ніжки правої дуги 2-го хребця, перелом тіла 3-го хребця з його зміщенням дозаду, з утворенням кісткових фрагментів і зміщенням їх в спинномозковий канал, що супроводжувалось розвитком парезу правої верхньої кінцівки (зменшенням сили та об`єму активних рухів); синець та садно попереково-крижової ділянки, які належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя. Вирок набрав законної сили 19.01.2018 року.

Згідно довідки про розрахунок вартості одного ліжко дня, виданої Департаментом охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації (а.с.18) вбачається, що ОСОБА_2 , знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні обласної клінічної лікарні нейрохірургії хребта і спинного мозку м.Івано-Франківська з 30.12.2017 року по 09.01.2018 року (6 ліжко/днів) і за лікування якого лікарня понесла витрати в розмірі 2778 грн. 23 коп., а саме:

-обстеження по факту - 86,27 грн.;

-6 ліжко днів - 2691,96 грн.

і які по даний час ОСОБА_1 не відшкодовані.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ч. 6 ст. 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

За змістом наведеної норми права відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на винного при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року.

Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Таким чином беручи до уваги вищевикладене суд дійшов висновку, що позов заступника керівника Теребовлянської місцевої прокуратури в інтересах Департаменту фінансів Івано-Франківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, підлягає до задоволення.

VІ. Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Приписами ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони.

Отже, з відповідача - ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.1206 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги заступника керівника Теребовлянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Івано-Франківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , про відшкодування витрат закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , в користь держави в особі Департаменту фінансів Івано-Франківської обласної державної адміністрації витрати Івано-Франківської обласної клінічної лікарні пов`язані з лікуванням ОСОБА_2 , потерпілого від злочину в розмірі 2778 (дві тисячі сімсот сімдесят вісім) грн. 23 коп., які перерахувати на р/р 9134 в ГУДКСУ у Івано-Франківській області, , МФО 836014.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення чи ухвалення рішення за відсутності учасників справи або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01.07.2019 року.

Учасники справи:

Позивач: Теребовлянська місцева прокуратура - Заступник керівника Теребовлянської місцевої прокуратури, місцезнаходження якої: вул.Шкільна 4 м.Монастириська Тернопільської області.

В інтересах: Департаменту фінансів Івано-Франківської обласної державної адміністрації (Код ), юридична адреса місцезнаходження якої: вул.Грушевського №21 м.Івано-Франківськ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_2 ), уродженця м.Монастириська Тернопільської області, проживаючого (зареєстрованого) за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя І. М. Галіян