Ухвала

10 червня 2019 року

м. Київ

справа № 127/728/19

провадження № 61-10540ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 05 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

встановив:

22 травня 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 надіслав до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 05 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2019 року із пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченим статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду отримав 24 квітня 2019 року, проте не надає доказів на підтвердження цього та не заявляє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Таким чином, особі, яка подає касаційну скаргу, слід подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із належними доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Однак у порушення вищевказаної статті ЦПК України заявником не наведено вищезгаданих підстав касаційного оскарження, не зазначено, які саме норми процесуального права були порушені судом і в чому полягають ці порушення, а також не зазначено які норми матеріального права застосовано неправильно.

У прохальній частині касаційної скарги заявник порушує клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги, посилаючись на скрутне майнове становище, проте доказів на підтвердження цього не долучає.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір», або надати документи на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору чи зменшення його розміру.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору для фізичної особи становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 352, 40 грн.

Таким чином заявникові необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 352, 40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102, символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 05 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2019 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 05 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2019 року залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вищезазначених недоліків до 16 липня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель