Справа № 165/326/19
Провадження № 2/165/292/19
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Дячук С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

08 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

На обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У даному житлі, з 20 квітня 2004 року зареєстроване постійне місце проживання її дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В 2007 році остання виїхала в Республіку Італія і з 2014 року їх відносини припинилися. Фактично, за вищевказаною адресою остання не проживає, не турбується житлом і перешкод у користуванні спірною квартирою їй ніхто не чинив. Реєстрація постійного місця проживання відповідача в житлі позбавляє її можливості розпоряджатися належним майном на власний розсуд. Крім того, вона несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, інших платежів та не може оформити більшу норму житлової субсидії. Просить суд постановити рішення, яким визнати, що відповідач ОСОБА_2 втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як така, що більше шести місяців не проживає без поважних причин у ньому.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просила його задоволити з вищенаведених підстав, не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с.26).

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом опублікування судового виклику на офіційному сайті судової влади (а.с. 38).

Суд, у відповідності до ст.280, ст.281 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Конституцією України, положеннями ст.316, ст.317, ст.319, ст.321 ЦК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який передбачає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.16, ст.386, ст.391 ЦК України, а об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира (ст. 379, ст.382 ЦК України).

Права власника житла визначені у ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У судовому засіданні з копії договору купівлі-продажу квартири від 14 грудня 2001 року, встановлено, що нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу ОСОБА_1 (а.с.4).

У вищевказаному житлі зареєстроване постійне місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9). Згідно акту комісії від 29 грудня 2018 року (а.с.2) дочка позивача ОСОБА_2 , зі слів сусідів, за адресою: АДРЕСА_1 , з 2007 року не проживає.

Жодних доказів того, що відповідач з поважних причин не проживає в спірному житлі у судовому засіданні не здобуто, однак встановлено, що перешкод у користуванні квартирою їй ніхто не чинив.

Враховуючи вищевикладені норми закону, з огляду на те, що позивачем доведено правомірність своїх вимог, суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування спірним житлом, оскільки вона понад рік не проживає у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та нею не користується.

Враховуючи вимоги ст.136, ст.141 ЦПК України та те, що позивач на виконання ухвали суду від 11 березня 2019 року до ухвалення судового рішення у справі судовий збір не сплатила, суд стягує з відповідача в дохід держави 768,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.12, ст.81, ст.137, ст.141, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, на підставі ст.383, ст.391, ст.405 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування нерухомим майном -квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк