ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1114/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

за участю: представників відповідачів Ленчика В.М ., Берладін Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/26653/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 квітня 2019 року (суддя Козак О.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Прокуратури Хмельницької області, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ГУНП в Хмельницькій області, Прокуратури Хмельницької області, ГУ Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням /постановою/ слідчого ВРЗГСД СУ ГУНП в Хмельницькій області Томусяк Н.І. та бездіяльності групи процесуальних прокурорів.

В обґрунтування позову зазначав, що в провадженні слідчих ГУНП в Хмельницькій області знаходиться кримінальне провадження № 0005749, яке порушено за його заявою. 06.11.2018 було скасовано постанову слідчого ВРЗГСД СУ ГУНП в Хмельницькій області Томусяк Н.І., який прийняв незаконне рішення у вигляді постанови про закриття вказаного кримінального провадження, чим спричинив йому майнову та моральну шкоду. Крім цього, група наглядових прокурорів підтримала вказану вище постанову, тобто погодились з слідчим, що ця постанова є законною.

Вказував, що незаконним рішенням йому завдано моральну шкоду, яка полягає у марнуванні його часу, який він змушений був витрачати на скасування незаконної постанови, моральних стражданнях, які він зазнав під впливом цього незаконного рішення, оскільки він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Тому позивач вважає, що заявлена ним моральна шкода у розмірі одного мільярда гривень буде адекватним відшкодуванням його моральних страждань і порушених його честі та гідності.

Крім того, для написання скарги на постанову про закриття кримінального провадження, як зазначає позивач, він витратив одну годину власного часу, вартість якої він оцінює в десять тисяч гривень. Для подачі скарги до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду він витратив одну годину часу і десять гривень на проїзд в маршрутці № 30, туди і на зворотній шлях по п`ять гривень. Для участі в слуханні справи у слідчого судді він витратив одну годину часу і десять гривень на проїзд. Тобто фактично витрачено часу чотири години, які він оцінює в 40000 грн. та двадцять гривень на проїзд в маршрутному таксі.

Оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено незаконність та протиправність постанови слідчого про закриття кримінального провадження і рішення скасовано, то наявна підстава, передбачена законом, для відшкодування як моральної, так і майнової шкоди, саме тому звернувся до суду з вказаним позовом.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 квітня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Прокуратури Хмельницької області, Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням/постановою/ слідчого ВРЗГСД СУ ГУНП в Хмельницькій області Томусяк Н.І. та бездіяльності групи процесуальних прокурорів, відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим. На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову, оскільки ним було надано достатньо доказів на обґрунтування заявлених вимог.

Прокуратура Хмельницької області подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 квітня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

ГУНП в Хмельницькій області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 квітня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

В судовому засіданні представники відповідачів просили апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що слідчим управлінням ГУНП в Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005749, яке зареєстровано 28.09.2015 в ЄРДР, по факту зловживання, на думку заявника ОСОБА_2 , службовим становищем працівниками Хмельницької міської ради при передачі в оренду земельних ділянок, правова кваліфікація правопорушення ч. 1 ст. 364 КК України. За результатами проведеного досудового розслідування 28.03.2017 слідчим ВРЗГСД СУ ГУНП в Хмельницькій області Томусяк Н.І. винесено постанову про закриття цього кримінального провадження.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.11.2018 постанову слідчого ВРЗГСД СУ ГУНП в Хмельницькій області підполковника поліції Томусяк Н.І. від 28.03.2017 про закриття кримінального провадження № 0005749 скасовано (а.с. 67).

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктами 2-3 ч. 2 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується: незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно з ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно з роз`ясненнями п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

За змістом ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем не доведено заподіяння майнової та моральної шкоди внаслідок винесення постанови про закриття кримінального провадження, а скасування судом постанови слідчого не свідчить про заподіяння ОСОБА_2 шкоди та наявність підстав для її відшкодування.

Витрати ОСОБА_2 , які пов`язані з підготовкою скарги на постанову слідчого та прибуттям до суду для участі у розгляді справи не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, а входять до процесуальних витрат у кримінальному провадженні, відшкодування яких врегульовано Главою 8 КПК України.

Безпідставним є посилання позивача в апеляційній скарзі на порушення особистого немайнового права на правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність працівника правоохоронного органу, яке не було захищено судом. З огляду на те, що ОСОБА_2 отримав захист своїх прав за результатами судового розгляду його скарги на постанову слідчого в порядку передбаченому КПК України.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 червня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта

_______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Козак О.В. Провадження № 22-ц/4820/1114/19

Доповідач - П`єнта І.В. Категорія № 33