Номер провадження 2/243/1129/2019
Номер справи 243/2297/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 13 » червня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Гончарової А.О.,

за участю: секретаря судового засідання Хорхордіної О.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 13 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , за участю третьої особи: Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до Слов`янської міської ради про виділ частки домоволодіння в одиницю,

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , за участю третьої особи: Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до Слов`янської міської ради про виділ частки домоволодіння в одиницю.

Із заяви вбачається, що вона є власником 3/5 часток домоволодіння АДРЕСА_1 .

Право власності вона набула на підставі договору дарування від 08 липня 2011 року, отримавши в дар від своєї мами 3/5 часток домоволодіння з відповідною часткою побутових будівель та споруд.

Власником іншої частки з 1986 року був ОСОБА_2 , який помер в 1998 році. На підставі договору купівлі продажу померлий ОСОБА_2 отримав в постійне користування 2/5 частки житлового будинку, які складались з кімнат 1-5, 1-2, 1-4, 1-3,1-І, льоху літера - А, літньої кухні В, колодязю № 3 та водопроводу.

Тобто станом на 1986 рік між співвласниками вже був встановлений порядок користування будинком, земельна ділянка розподілена парканом, кожний зі співвласників користується своєю часткою, як окремим будинком. Кожна частка будинку має окремий водопровід, окремий лічильник на світло, централізоване газопостачання.

Останні 10-ть років в частці будинку, яка належала покійному ОСОБА_2 , ні хто не жив, земельна ділянка поросла бур`яном, домоволодіння занедбане.

В травні 2018 року вона виготовила технічну документацію з метою приватизації частки земельної ділянки, яка перебуває у неї в користуванні, але не змогла цього зробити так як приватизувати земельну ділянку можливо тільки цілком з урахування 2/5 часток покійного співвласника. 21 серпня 2018 року державним кадастровим реєстратором було прийнято рішення № РВ-018 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

Так, вона не можу реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки та обмежена у вільному володінні та розпорядженні своїм майном в наслідок того, що інша частина домоволодіння не має власника а чинне законодавство вимагає згоди іншого співвласника на вчинення певних дій.

Вказує, що вона користується кімнатами 2-1, 2-2, 2-6, 2-3, 2-4, 2-5,1, а також літньою кухнею Б, сараєм Г, літнім душем Д, альтанкою Е, навіс № Ж, вбиральня Т, часткою огорожі № 1, воротами № 2, часткою водопроводу № 4, колодязем № 5.

Також у її користування знаходиться частка земельної ділянки в наступних межах від А до Б землі Слов`янської міської ради, від Б до В земельна ділянка АДРЕСА_2 , від В до Г земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 , від Г до Д земельна ділянка АДРЕСА_1 . Данилевського (частка іншого співвласника), від Д до А земельна ділянка АДРЕСА_2 .

Вважає, що у неї є всі підстави для виділу частки будинку в окрему одиницю, так як фактично вона має окремий будинок.

У зв`язку з викладеним, просить суд, припинити право спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літера А-1 загальною площею 94.3 кв.м., житловою площею 64.9 кв.м., літньої кухні літера Б, сарай літ В, сарай літера Г, літній душ літера Д, альтанка літера Е, навіс літера Ж, вбиральня Т, №1 огорожа, №2 ворота, №3 колодязь, №4 водопровід, №5 колодязь, та розташоване за земельній ділянці, що належить Слов`янській міській раді, загальною площею 1843 м.кв. 3/5 частки якого належать їй - ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 08.07.2011 року. Виділити в одиницю 3/5 частки будинку в відповідною часткою господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 та визнати за нею - ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_2 право власності на виділену в одиницю частку, як на самостійний об`єкт права власності за адресою АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку літера А-1 загальною площею 50.2 кв.м., житловою площею 36.8кв.м., літньої кухні літера Б, сарай літера Г, літній душ літера Д, альтанка літера Е, навіс літера Ж, вбиральня Т, № 2 ворота, № 5 колодязь. Виділити їй у користування земельну ділянку в наступних межах: від А до Б землі Слов`янської міської ради, від Б до В земельна ділянка АДРЕСА_2 , від В до Г земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 , від Г до Д земельна ділянка АДРЕСА_2 , від Д до АДРЕСА_3 земельна ділянка АДРЕСА_4 . АДРЕСА_2 , площею 0,1000 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Статіва О.В., яка діє на підставі угоди про представництво інтересів та Ордеру до неї серії ПТ № 134152 від 01 квітня 2019 року, в судове засідання не з`явились, але надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача Слов`янської міської ради в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі та не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог. Разом із заявою про розгляд справи без її участі, надала суду пояснення щодо обставин справи посилаючись на те, що Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.20!б № 308, в своїй роботі керується Конституцією України, Земельним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами та здійснює свої функції безпосередньо, а також через с структурні підрозділи, та в порядку визначених повноважень проводить реєстрацію земельних ділянок в Державному земельному кадастрі. Конституцією України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, об`єктом права власності Українського народу.

Через ЦНАП Слов`янської міської ради до Міськрайонного управління Слов`янському районі та м. Слов`янську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області звернулась ОСОБА_1 із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки (реєстраційний номер ЗВ-018 від 21 червня 2018 року та ЗВ-018 від 13 серпня 2018 року), розташованій в АДРЕСА_1 .

Вищевказана земельна ділянка знаходиться в комунальній власності Слов`янської міської ради та використовується для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відомості про земельну ділянку не внесені до державного реєстру земель. Для подальшого оформлення права власності(права користування) земельною ділянкою та відповідно до Постанови КМУ № 1051 від 17 жовтня 2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», ФОП ОСОБА_3 було виконано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 за заявою ОСОБА_1 в порядку, визначеному для державної реєстрації земельної ділянки.

Будівлі та споруди, які розташовані на земельній ділянці, знаходяться у власності ОСОБА_1 - 3/5 частки на підставі договору дарування № 1230 від 08 липня 2011 року та у власності померлого ОСОБА_2 -2/5 частки на підставі договору купівлі-продажу № 1-731 від 05 червня 1986 року.

Було розглянуто заяву про державну реєстрацію земельної ділянки разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей «(змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав: невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме; п. З розділу VII Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про Державний земельний кадастр» - відсутня заява другого співвласника ОСОБА_2 (або спадкоємця) житлового будинку на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на. місцевості), яка повинна бути погоджена та підписана співвласником(або спадкоємцем) 2/5 частин житлового будинку.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інших обставин,які мають значення для вирішення справи.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі Договору дарування частки житлового будинку від 08 липня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Орловою Л.О., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла як дарунок 3/5 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будов та споруд, розташований в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 1843 кв.м..

Відповідно до довідки КП «БТІ» № 2792-2/045/01 від 21 жовтня 2016 року вбачається, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 01 січня 2013 року зареєстроване: 3/5 частки за ОСОБА_1 на підставі Договору дарування від 08 липня 2011 року р№ 1230, дата реєстрації 15 липня 2011 року, номер запису 742 в книзі 33а-257. 2/5 частки зареєстровано за ОСОБА_2 . на підставі договору купівлі-продажу від 05 серпня 1986 року р№ 1-1731.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 28 березня 2000 року вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 55 від 22 жовтня 2018 року вбачається, що новоутворений об`єкт нерухомого майна, що розташований в АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 50,2 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами може бути поділено.

Згідно з вимогами ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено уст.317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч.1ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Частиною 3статті 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У справі № 6-12цс13, а саме в постанові від 03 квітня 2013 року, Верховний Суд України дійшов наступних висновків щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

У відповідності до роз`яснень, викладених у пункті 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, яке регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі частки житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовану квартиру.

Відповідно до «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 18.0.2007 №55, висновок щодо технічної можливості проведення виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна дається місцевим Бюро технічної інвентаризації за зверненням співвласників нерухомого майна.

Відповідно до п. 4, 5 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», згідно з якими вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

У судовому засіданні було встановлено, що на підставі Договору дарування частки житлового будинку від 08 липня 2011 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником 3/5 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будов та споруд, розташованого в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 1843 кв.м.. На даний час позивач позбавлена можливості розпоряджатися належною їй 3/5 часткою будинку та позбавлена можливості приватизувати частку земельної ділянки, яка знаходиться у неї в користуванні, оскільки будинок знаходиться у спільній частковій власності. Отримати згоду іншого власника 2/5 часток домоволодіння не має можливості, оскільки він помер 1998 році. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 141, 258, 259, 263, 265, ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 186, 328, 355, 356, 357, 358, 364, 367, 392 Цивільного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, яке регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», Постановою № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , за участю третьої особи: Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до Слов`янської міської ради про виділ частки домоволодіння в одиницю - задовольнити повністю.

Припинити право спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літера А-1 загальною площею 94.3 кв.м., житловою площею 64.9 кв.м., літньої кухні літера Б, сарай літ В, сарай літера Г, літній душ літера Д, альтанка літера Е, навіс літера Ж, вбиральня Т, №1 огорожа, №2 ворота, №3 колодязь, №4 водопровід, №5 колодязь, та розташоване за земельній ділянці, що належить Слов`янській міській раді, загальною площею 1843 кв.м. 3/5 частки якого належать їй - ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 08.07.2011 року.

Виділити в одиницю 3/5 частки будинку в відповідною часткою господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_2 право власності на виділену в одиницю частку, як на самостійний об`єкт права власності за адресою АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку літера А-1 загальною площею 50.2 кв.м., житловою площею 36.8кв.м., літньої кухні літера Б, сарай літера Г, літній душ літера Д, альтанка літера Е, навіс літера Ж, вбиральня Т, № 2 ворота, № 5 колодязь.

Виділити ОСОБА_1 у користування земельну ділянку в наступних межах: від А до Б землі Слов`янської міської ради, від Б до В земельна ділянка АДРЕСА_2 , від В до Г земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 , від Г до Д земельна ділянка АДРЕСА_2 , від Д до АДРЕСА_3 земельна ділянка АДРЕСА_4 . Данилевського, площею 0,1000 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 24 червня 2019 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова