Справа № 446/1534/15-ц
УХВАЛА

14.06.2019 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Бакай І. А.
за участю секретаря судових засідань: Михайлишин О.В.
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
відповідач ОСОБА_3
представника відповідач ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кам`янка-Бузька Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третіх осіб: Кам`янка-Бузька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу ІЦур Т.В. про визнання недійсним заповіту та визнання права власності на спадкове майно,
У провадженні суду перебуває вищевказаний цивільний позов.
Представником позивача подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу, а саме житлового будинку.
У судовому засіданні позивач та представник підтримали заяву та просять її задовольнити.
Представник відповідача та відповідач заперечили проти задоволення заяви, оскільки така належним чином не мотивована та не підтверджена належними доказами.
Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Тобто, однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.
З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів може призвести до невиконання судового рішення.
Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, забороною вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, а також шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Водночас відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В обґрунтування заяв про забезпечення позову заявник посилається на ті ж обставини, якими обґрунтовує свої позовні вимови, не зазначаючи при цьому, які саме підстави існують для вжиття заходів забезпечення позову саме в тому вигляді, в якому вони викладені.
З точки зору закону заходи забезпечення позову визначаються виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини конкретної справи.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, які, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, мають враховуватися судом, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Враховуючи викладене вище, предмет спору, співмірність вимог позивача з заявленими ним заходами забезпечення позову, суд не вбачає підстав для задоволення заяви, оскільки позивачем не доведено та документально не підтверджено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в справі, або неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів, чи факту понесення значних зусиль та витрат для відновлення порушених прав та охоронюваних законом своїх інтересів.
Керуючись ст.ст.149-153 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд.
Суддя Бакай І.А.