Єдиний унікальний номер: 448/765/17
Провадження № 2/448/23/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22.05.2019 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоуса Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Романченко І.А.,

учасники справи:

правонаступник позивача ОСОБА_1 - не з`явився,

представник відповідача Мостиської міської ради не з`явився,

представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори - не з`явився,

треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_4 (правонаступник позивача - ОСОБА_1 ) до Мостиської міської ради Львівської області, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Мостиська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_4 30.06.2017року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Стверджувала, що вона, як спадкоємець за законом першої черги спадкування, спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла, оскільки постійно проживала за вищевказаною адресою та вступила в управління спадковим майном. З метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулася до Мостиської державної нотаріальної контори. Однак, в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок не має можливості, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на такий, тому змушена звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене, просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 12.03.2018року відкрито провадження у даній справі.

В ході розгляду даної справи, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачка ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.07.2018 року.

Ухвалою суду від 27.07.2018року провадження у даній справі було зупинене до залучення у справі правонаступника позивача.

Ухвалою суду від 13.05.2019року залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_4 її спадкоємця ОСОБА_1 та поновлено провадження у справі.

В судове засідання правонаступник позивача ОСОБА_1 не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, проте подали заяви, в яких зазначають, що не заперечують проти позову та просять суд розглянути справу без їх участі.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_5 .

До маси спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , проте право власності на такий за життя спадкодавцем належним чином оформлено не було, правовстановлюючі документи на дане майно відсутні.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 р.) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому, враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилася до набрання цим кодексом чинності, суд вважає, що у даних правовідносинах слід керуватися положеннями ЦК УРСР (в редакції 1963р.).

Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом.

Відповідно до вимог ст. 548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №326/2014, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі, за життя спадкодавець ОСОБА_5 заповіту не складав, своїм майном не розпорядився. Спадкоємцем за законом першої черги спадкування на час відкриття спадщини була дружина померлого ОСОБА_4 , яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тобто у відповідності до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини після смерті чоловіка. Крім неї, спадкоємцями за законом першої черги є також діти померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (треті особи у справі), проте останні спадщину після смерті батька у встановлений законом строк і порядок не прийняли і на спірне спадкове майно не претендую, що вбачається із поданих ними до суду заяв.

Таким чином, після смерті спадкодавця ОСОБА_5 належне йому право власності на спірний житловий будинок, перейшло за загальними правилами спадкування до його дружини ОСОБА_4 .

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4 .

Із наданої суду копії спадкової справи №524/2018, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С., вбачається, що спадкоємцем за законом усього майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її внук ОСОБА_1 , який у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті баби, оскільки постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від спадщини. Інші спадкоємці за законом діти спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини на користь внука померлої ОСОБА_1 .

Разом із цим, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивач (правонаступник) не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вищевказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть спадкодавців ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ; копією довідки, виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області №720 від 06.10.2017року; копією листа Мостиської державної нотаріальної контори вих..№02-14/882 від 06.10.2014року; копією технічного паспорта на спірний житловий будинок; копією спадкової справи №326/2014, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_5 ; копії спадкової справи №524/2018, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. після смерті ОСОБА_4 та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірних житловий будинок, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем (його правонаступником) у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності з ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи думку сторін та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,89,141,200,206,247,258,259,264,265,268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус

Відомості щодо учасників справи:

Правонаступник позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Мостиська міська рада Львівської області; місце знаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 6, Львівської області;

Третя особа Мостиська державна нотаріальна контора; місце знаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 22, Львівської області;

Третя особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Повний текст судового рішення складено 22.05.2019року.