Справа № 754/3856/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача Галич А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивачки про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Національний академічний театр опери та балету України ім.. Т.Г.Шевченка" ДП "Національна опера України" про визнання права на укладення строкового трудового договору, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Державного підприємства "Національний академічний театр опери та балету України ім.. Т.Г.Шевченка" ДП "Національна опера України" про визнання права на укладення строкового трудового договору, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

06.06.2019 року до суду надійшло клопотання позивачки про зупинення провадження у справі. Клопотання вмотивовано тим, що Конституційним Судом України відкрито провадження у справі за конституційною скаргою ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пунктів 2, 3 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури" від 28.01.2016 року № 955-VIII із змінами. Позивачка вважає, що до прийняття рішення Конституційним судом України у даній справі неможливо прийняти рішення у справі за її позовом, оскільки у разі визнання неконституційними деяких положень вказаного Закону її звільнення буде вважатися незаконним, а також рішення Конституційного Суду України буде мати важливе значення для розгляду даної справи по суті.

Позивачка та її представник у судовому засіданні підтримали заявлене клопотання.

Представник відповідача у судовому засіданні категорично заперечувала проти задоволення клопотання.

Зваживши доводи клопотання, вислухавши думку учасників справи, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 251 ЦПК України визначено, що суд зобов"язаний зупинити провадження у справі у разі об"єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; суд не може посилатися на об"єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як вбачається з письмових матеріалів, долучених до клопотання, ухвалою Третьої колегії суддів Другого Сенату Конституційного Суду України від 21.05.2019 року відкрито провадження у справі за конституційною скаргою ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пунктів 2, 3 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури" від 28.01.2016 року № 955-VIII із змінами.

У подальшому ухвалою Великої палати Конституційного Суду України від 30.05.2019 року об`єднано конституційні провадження у справах за конституційними скаргами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та за скаргою ОСОБА_3 в одне провадження.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, предметом позову у даній справі за позовом ОСОБА_1 є визнання права на укладення строкового трудового договору, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, у зв`язку із звільненням її на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури" від 28.01.2016 року № 955-VIII із змінами.

Позивачка, оскаржуючи таке рішення відповідача, вказує про незаконність свого звільнення та про невідповідність вимог Закону від 28.01.2016 року нормам Конституції України.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

ЄСПЛ у своїй практиці наголошує на тому, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, предмет позовних вимог, а також предмет розгляду справ за конституційними скаргами, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість клопотання позивачки про зупинення провадження у справі, оскільки прийняті Конституційним Судом України рішення у вказаних вище справах можуть суттєво вплинути на розгляд даної справи по суті, незважаючи на ту обставину, що зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно із вимогами п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

З урахуванням вимог вказаної статті суд приходить до висновку, що провадження у справі повинно бути зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі за конституційними скаргами ОСОБА_3 та інших.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, 253 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивачки ОСОБА_1 про зупинення провадження по даній справі - задовольнити.

Зупинити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Національний академічний театр опери та балету України ім.. Т.Г.Шевченка" ДП "Національна опера України" про визнання права на укладення строкового трудового договору, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - до набрання законної сили судовим рішенням у справі за конституційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пунктів 2, 3 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури" від 28.01.2016 року № 955-VIII із змінами, що знаходиться на розгляді у Конституційному Суді України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п"ятнадцяти днів з моменту проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 13 червня 2019 року.

Суддя О.В.Лісовська