Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/631/19
Номер провадження: 2/511/358/19
26 червня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Панчук А. І.,
секретаря судового засідання Томчук Є.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , про відшкодування збитків в порядку регресу,
У квітні 2019 року позивач звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення збитків в порядку регресу у розмірі 12 194,87 грн. Свої вимоги мотивували тим, що 05.06.2015року о 07 год. 05 хв. в м. Одеса по вул. Люстдорфська дорога, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ХАЗ», д/н « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля "Маzda", д/н « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_4 Внаслідок ДТП автомобіль «Маzda, д/н « НОМЕР_2 » отримав механічні пошкодження. Вина відповідача у вчиненні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.09.2015 року. Власник пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Mazda», д/н « НОМЕР_3 К» - ОСОБА_4 звернулася до Страховика - ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АІ/1234372. Відповідно до страхового акту №ОЦ/028/000/16/0010 від 29.03.2016року власниці автомобіля «Mazda», д/н « НОМЕР_3 К», ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 12 194,87грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. 11.12.2014 року між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_5 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1234372. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УТІСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ХАЗ», д/н « НОМЕР_4 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Відповідач по справі не повідомив письмово Страховика про вищезазначене ДТП. У ОСОБА_3 виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АІ/1234372. 05.02.2019року між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_6 B. ОСОБА_7 . Новий кредитор) укладено Договір №05/02/2019 про відступлення права вимоги (надалі Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договор. Відповідач в добровільному порядку витрати, понесені ПрАТ «УПСК» у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому не компенсував. З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони Відповідача проведет не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку.
Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явили ся, подали до суду клопотання, в якому підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд розглядати справу у їх відсутності та не заперечували проти ухвалення у справі заочного рішення ( а.с.38,)
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи бувв повідомлений належним чином.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника ( його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта ( аварійного сертифіката).
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Судом встановлено, що 05.06.2015року о 07 год. 05 хв. в м. Одеса по вул. Люстдорфська дорога, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ХАЗ», д/н « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Маzda, д/н « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_4 Внаслідок ДТП автомобіль "Маzda", д/н « НОМЕР_2 » отримав механічні пошкодження.
Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.09.2015 року у справі №511/2249/15-п (провадження 3/511/881/15) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.(а.с. 12)
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина відповідача ОСОБА_3 у вчиненні вище зазначеної ДТП доведена та повторному доказуванню по цивільній справі не підлягає
Відповідно до страхового полісу №АІ/1234372 від 11.12.2014року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно- страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») та ОСОБА_5 (далі Страхувальник) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.10)
Власник автомобіля «Маzda, д/н « НОМЕР_2 » ОСОБА_4 26.10.2015 року звернулася до ПрАТ «УПСК» із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. ( а.с.13)
05.02.2019року між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_6 B. ОСОБА_7 . Новий кредитор) укладено Договір №05/02/2019 про відступлення права вимоги (надалі Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі ФОП ОСОБА_9 отримав право на відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АІ/1234372 від 11.04.2014року (а.с.5-9).
Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини.
Так, відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, по існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи вказане, до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми боргу.
Оскільки ОСОБА_3 в добровільному порядку понесені витрати на виплату потерпілій страхового відшкодування не компенсував, то позивач вважає, що у нього виникло право стягнення з відповідача завданих збитків в порядку регресу, як винної особи у ДТП, а тому просить на підставі ст.1191 ЦК України стягнути з відповідача суму сплаченого відшкодування.
Суд вважає, що дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «УПСК» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
У відповідності до положення п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - позивач) заяву про страхове відшкодування.
Пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що позивач після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Крім того, відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
На теперішній час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати ФОП ОСОБА_10 .
Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного суду у справі № 6-2806цс16, згідно якої деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та відповідно задоволення позову в повному обсязі.
Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 768,40грн, а також витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00грн.
На підставі ст.ст. 990, 993,1166,1187, 1191 ЦК України, п. 35.1 ст. 35, п. 38.2.1 ст. 38, п. 40.3 ст. 40, п.п."а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , про відшкодування збитків в порядку регресу, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , р/р НОМЕР_5 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649,) витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40грн, а також витрати на правову допомогу в розмірі 1 500,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу на протязі 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частки на протязі 30 днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Одеської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя А. І. Панчук