Справа № 219/2994/16-ц
Провадження № 2-п/219/24/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Медінцевої Н.М.

за участю секретаря Волохіної Г.С.

представника позивача Гавриш І.І.,

заявника (відповідача) ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмут цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-тя особа, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-тя особа, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволені. Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні заявника (відповідач) підтримала заяву про скасування заочного рішення, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в заяві, акцентуючи увагу на той факт, що відповідач не була повідомлена належним чином про судові засідання, а тому вона не могла прибути до суду. В спірний період вона не проживала за адресою АДРЕСА_1 , через те, що хворів її батько третя особа по справі, якого вона кинути не могла. Просила задовольнити заяву про перегляд заочного рішення та скасувати його.

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про скасування заочного рішення та просила суд відмовити у задоволені заяви, оскільки не має ніяких підстав для його скасування.

Позивач у судове засідання не прибула, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином та своєчасно.

Третя особа у судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить заяву відповідача задовольнити, скасувати заочне рішення та повернути його дочці право користування житловим приміщенням.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 219/2994/16-ц, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-тя особа, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволені. Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.59-60).

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно п. 3 ч. 2ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

У відповідності до ч. 3ст. 287 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1ст. 288 ЦПК України,заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Твердження відповідача, викладені в заяві про перегляд заочного рішення, щодо поважності її неявки в судове засідання, через відсутність належного повідомлення про розгляд справи, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, то: відповідач про час та місце слухання справи повідомлялася судовими повістками, адресою в яких була зазначена, як: АДРЕСА_2 Артемівськ (нині АДРЕСА_1 (а.с.29, 42), окрім того в матеріалах справи на а.с.35-36 маються поштові повідомлення на ім`я ОСОБА_1 , з яких вбачається, що вони повернуті за закінченням терміну зберігання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином у розумінні діючого законодавства України була повідомлена про час та місце слухання цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-тя особа, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, і тільки із-за своєї байдужості і безвідповідальності не прибула в жодне судове засідання, в наслідок чого судом було ухвалено по справі заочне рішення, тобто такі дії відповідача можна розцінити як спробу зловживання своїми процесуальними правами як сторони по справі та намагання уникнути правової відповідальності у житлових правовідносинах з позивачем.

Що стосується посилання заявника щодо безпідставності позовних вимог позивача, які вказані у заяві про перегляд заочного рішення, то останні були враховані судом при винесенні рішення. Відповідач при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 10 червня 2016 року.

Крім того, у відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що заявник не навів достатніх та належних доводів про поважність причин пропуску строку для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Суд, також не вбачає посилань відповідача на будь-які докази, які мають істотне значення для справи та не були досліджені судом, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішення по суті та обґрунтуванням апеляційної скарги, а тому в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Частиною 4ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284-288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-тя особа, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н. М. Медінцева