Провадження № 22-ц/4808/773/19
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.

за участю секретаря Мельник О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене суддею Шамотайлом О.В. 29 березня 2019 року в м. Івано-Франківську у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (згодом перейменоване на АТ КБ «ПриватБанк») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивували тим, що 02.10.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір №DNH4KP31500376, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 2099,50 грн. на строк з 02.10.2006 року по 02.10.2007 року включно в обмін на зобов`язання по поверненню кредиту та сплати процентів в обумовлені строки (з 3 по 10 число кожного місяця).

Оскільки відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за даним договором, а саме не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за відсотками по кредиту, просили стягнути з відповідача на користь позивача 7104,06 грн. заборгованості по відсотках, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 31.08.2010 року по 31.08.2015 року, та судові витрати.

11.01.2016 року відповідач подав зустрічний позов про визнання кредитного договору недійсним, в якому вказує, що дійсно звертався у жовтні 2006 року до представника ПАТ КБ «ПриватБанк» в магазині з метою придбання мобільного телефону в кредит, надав свої дані, копії паспорта, ідентифікаційного коду. Коли його було повідомлено про необхідність зачекати декілька годин для перевірки його даних, він відмовився від отримання кредиту та покинув магазин. Жодного договору він не укладав, грошових коштів не отримував, телефон не купляв, а підпис в договорі виконаний не ним.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29 березня 2019 року в задоволенні первісного позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNH4KP31500376 від 02.10.2006 року в сумі 7104,06 грн. простроченої заборгованості по відсотках, нарахованих на кредит за період з 31.08.2010 року по 31.08.2015 року та судових витрат в розмірі 1218,00 грн. відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору №DNH4KP31500376 від 02.10.2006 року недійсним та стягнення понесених судових витрат задоволено. Визнано недійсним з моменту укладення договір №DNH4KP31500376 від 02.10.2006 року, укладений між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 . Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 1630,80 гривень понесених судових витрат та 5450,00 грн. витрат по оплаті за надану правову допомогу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу. Вважає оскаржуване рішення незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На їхню думку суд розглянув справу формально, ретельно не дослідив докази по справі в їх сукупності, не надав їм вірну правову оцінку.

Вважають, що в основу рішення покладено єдиний документ - висновок експертизи, який не є належним та допустимим доказом, оскільки при її проведенні були допущені порушення Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Указом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року №53/5 (вільні зразки надані в меншій кількості примірників, ніж потрібно, і такі зразки не відповідають об`єкту дослідження за датою, формою документа та цільовим призначенням; не надано експериментальних зразків; умовно-вільні зразки надані за період, який не відповідає часу виконання досліджуваного документу).

Також вказають, що судом залишено поза увагою додержання вимог законодавства при призначенні та проведенні експертизи, достатність поданих експертом об`єктів дослідження, обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Крім того, судом не з`ясовано, яким чином у банку з`явилася копія паспорта відповідача, а ОСОБА_1 здійснювалися дії з погашення заборгованості, які свідчать про визнання ним боргу.

Просять скасувати рішення Івано-Франківського міського суду від 29.03.2019 року та ухвалити нове, яким задовольнити первісний позов АТ КБ «ПриватБанк», в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що жодних кредитних договорів з апелянтом він не укладав, грошових коштів та телефонів не отримував. Невідомі особи підробили його підпис на кредитному договорі та скористались наданими ним копіями паспорта, що підтверджується почеркознавчою експертизою. Відібрані у нього зразки почерку були виконані в порядку та відповідно до вимог, направлених експертною постановою. Оскільки зразки за 2012 рік не збереглися, він надав зразки підписів за всі можливі роки, тому експерт мав змогу проаналізувати зміну його почерку з часом. Вважає, що експертиза була проведена повноцінно та у встановленому порядку, а апелянт не володіє спеціальними знаннями, які надавали б йому можливість оцінювати роботу експерта. Крім того, зазначає, що жодних коштів, спрямованих на погашення спірного кредиту, він не вносив. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримала з мотивів, наведених у ній.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним та його представник проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 263 ЦПК України Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Звертаючись до суду із позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що 02.10.2006 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір №DNH4KP31500376, згідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2099,50 грн. (а.с. 1-3, 91).

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума простроченої заборгованості за вказаним договором станом на 31.08.2015 року складає 1946,32 грн., сума простроченої заборгованості по відсотках, з вимогою про стягнення якої він звернувся, - 7104,06 грн. (а.с. 3, 4).

З матеріалів справи вбачається також, що ОСОБА_1 в обґрунтування поданого ним зустрічного позову 29.12.2015 року було заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи щодо вирішення питання підписання ним Кредитного договору №DNH4KP31500376 від 02.10.2006 року (а.с. 41-42).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20 січня 2016 року вказане клопотання задоволено та призначено по даній справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: «Чи виконаний підпис на кредитному договорі «DNH4KP31500376» від 02.10.2006 року в графі позичальник, а також текст « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 чи іншою особою?» Проведення експертизи доручено експертам Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Івано-Франківській області (а.с. 59-60).

Згідно висновку експерта Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Тутецької Н.В. №1.1-137/17 від 08.12.2017 року підпис та рукописні написи «ОСОБА_1 у заяві позичальника №DKH4KP31500376 від 02.10.2006 року виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою. Вирішення питання у частині: «Чи виконаний текст «02 жовтня 2006 року» ОСОБА_1 чи іншою особою» не є можливим по причині непридатності ідентифікації виконавця досліджуваного рукописного напису (а.с. 114-118).

Відмовляючи в задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірний кредитний договір слід визнати недійсним, оскільки ОСОБА_1 даний договір не підписувався, що підтверджено висновком експертизи, істотні умови договору ним не погоджувалися, а отже волевиявлення останнього як учасника правочину на його укладення відсутнє. Відповідно, відповідач не може відповідати за зобов`язаннями, які виникли на підставі даного договору.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1056 ЦК України позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.ч. 3-5 ст. 203 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частинами 1, 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами (ч. 1 ст. 218 ЦК України).

Відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Обґрунтовуючи заперечення на первісний позов та поданий ним зустрічний позов, ОСОБА_1 зазначав, що на етапі перевірки його даних він відмовився від отримання кредиту, а в кінці кредитного договору в графі «Позичальник» текст « ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 » та підпис виконано не ним, а іншою особою (а.с. 34-35, 45-46).

З огляду на наведене, у цій справі в першу чергу підлягала встановленню обставина чи підписував ОСОБА_1 вказаний кредитний договір.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (ст. 77 ЦПК), допустимими (ст. 78 ЦПК), достовірними (ст. 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (ст. 80 ЦПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, належним доказом у справі, який би підтвердив чи спростував факт підписання саме ОСОБА_1 кредитного договору, може бути висновок почеркознавчої експертизи.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» №8 від 30.05.1997 року, змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Що стосується доводів банку про те, що при проведенні почеркознавчої експертизи були допущені порушення Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Указом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року №53/5, оскільки вільні зразки надані в меншій, ніж потрібно кількості примірників зразків та не відповідають об`єкту дослідження за датою, формою документа та цільовим призначенням; не надано експериментальних зразків; умовно-вільні зразки надані за період, який не відповідає часу виконання досліджуваного документу, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1.3 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Указом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року №53/5 для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (буквені та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження в справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи, або виконані після відкриття провадження у справі, але не в зв`язку з її обставинами; експериментальні зразки почерку - це такі, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням даної експертизи.

Згідно абзацу 2 п. 1.4 даних Рекомендацій у разі неможливості пред`явити вільні та умовно-вільні зразки (смерть виконавця, від`їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма №1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

В силу п. 1.5 Рекомендацій вільні зразки по змозі повинні відповідати об`єкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма (папір, олівець, кулькова ручка тощо), за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням.

Зазначена рекомендація встановлює, що вільні зразки повинні відповідати об`єкту, який досліджується, за часом, однак містить вказівку «по змозі», що дозволяє в межах розумних строків відійти від певних часових меж, якщо відсутня можливість надати вільний зразок, підпис на якому виконано в один день з підписом, що міститься на досліджуваному документі.

З Висновку експерта Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Тутецької Н.В. №1.1-137/17 від 08.12.2017 року вбачається, що для проведення експертизи було надано такі вільні зразки: замовлення на аксесуари №00130 від 24.02.2014 року, товарний чек №76761 від 25.06.2009 року, договір №СВ-У0-01210 купівлі-продажу віконних конструкцій від 25.09.2010 року (2 екземпляри); додаток №1 до договору від 25.09.2010 року (3 екземпляри); видаткова накладна №СВ-У-01046 від 18.10.2010 року; заявка-замовлення про приєднання до Публічного договору від 28.10.2013 року; договір тимчасового користування обладнанням від 28.10.2013 року; договір №П-557 від 10.06.2013 року; акт установлення побутового лічильника газу від 15.10.2013 року; видаткова накладна №ФА-16930 від 07.08.2013 року; заява на видачу готівки №TR454842/59022/2272 від 25.08.2015 року; заява на отримання переказу від 25.08.2015 року; умовно-вільні зразки: технічні зображення сторінок паспорта громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 та картки з ідентифікаційним кодом платника податків з рукописними написами, які виконані барвником чорного кольору; технічні зображення сторінок військового квитка НОМЕР_2 ОСОБА_1 з рукописними написами, які виконані барвником чорного кольору; технічні зображення сторінок обліково-послужної картки до військового квитка ОСОБА_1 з рукописними написами, які виконані барвником чорного кольору, заява керівнику кредитного центру ТзОВ «Приват-Кредит» від імені ОСОБА_1 від 02.10.2006 року, накладна від 02.10.2006 року та акт прийому-передачі товару №DNH4KP31500376 від 02.10.2006 року (а.с. 114 (зворот), що відповідає зазначеним рекомендаціям.

Крім того, в матеріалах справи наявні експериментальні зразки підпису ОСОБА_1 (а.с. 53-55).

Таким чином, вказаний висновок експертом складений відповідно до вимог закону та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 №53/5 з наступними змінами, містить відповіді на постановлені перед експертом питання у межах компетенції, та не викликає сумнівів у його правильності.

Апелянт, розпорядившись своїми процесуальними правами на власний розсуд, про призначення повторної або додаткової експертизи чи про допит експерта в судовому засіданні для пояснення свого висновку не клопотав, хоча такої можливості не був позбавлений.

З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для відхилення від вищезазначеного висновку експерта та вважає, що такий висновок відповідає вимогам чинного законодавства, є обґрунтованим, узгоджується з матеріалами справи, здійснений на підставі достатньої кількості поданих експертові об`єктів дослідження.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є достатнім доказом на підтвердження укладення між ОСОБА_1 та банком Кредитного договору №DNH4KP31500376 від 02.10.2006 року.

Таким чином апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору правильними, законними та обґрунтованими.

Що стосується доводів апелянта про те, що судом не з`ясовано, яким чином у банку з`явилася копія паспорта відповідача, а також, що ОСОБА_1 здійснювалися дії з погашення заборгованості, які свідчать про визнання ним боргу, то такі не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем не заперечувався факт надання ним представнику банку копій своїх особистих документів.

При цьому, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів сплати ОСОБА_1 коштів згідно умов Кредитного договору №DNH4KP31500376 від 02.10.2006 року.

Натомість встановлено, що ОСОБА_1 звертався до ПАТ КБ «ПриватБанк» з приводу неоформлення ним вказаного кредитного договору, про що свідчить копія листа банку від 10.03.2011 року №30.1.0.0/2-101229/1737 про результати проведеної перевірки.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 29 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 1 липня 2019 року.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук