ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/757/19Головуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В.
Провадження № 22-ц/817/613/19 Доповідач - Хома М.В.
Категорія - 310000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Костів О. З., Щавурська Н. Б.,

секретар - Баляс Т.І.

з участю ОСОБА_1 та його представника адвоката Черги Н.В., представника ОСОБА_2 - адвоката Бригідира І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2019 року, ухвалене суддею Малярчуком В.В. у цивільній справі №606/757/19 за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа - ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року ОСОБА_4 звернулась в суд із заявою про видачу обмежувального припису, обґрунтовуючи її тим, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_1 останній тривалий час чинить на неї психологічне та фізичне насильство, ображає, погрожує, принижує перед іншими, наносить побої, а також неодноразово завдавав тілесних ушкоджень.

Так, 15 лютого 2019 року близько 19:00 год. ОСОБА_1 за місцем спільного проживання в АДРЕСА_2 , обзиваючи заявницю нецензурними словами та викрикуючи погрози, на очах у малолітнього сина наніс їй тілесні ушкодження. Побоюючись за своє життя, вона змушена була втікати разом з малолітнім сином до своєї матері у м.Теребовлю Тернопільської області, де проживає і на момент звернення в суд.

Її стан після застосування ОСОБА_1 до неї фізичного насильства зафіксовано на фотографіях.

По зазначеному факту відкрито кримінальну справу.

У зв`язку із побоюваннями за своє життя та здоров`я, ОСОБА_4 просила суд на підставі положень Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" встановити обмежувальний припис, яким: заборонити ОСОБА_1 перебувати у місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 з ОСОБА_5 , а також заборонити ОСОБА_1 наближатись на відстань 50 метрів до місця проживання ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 .

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2019 року заяву задоволено. Видано обмежувальний припис, яким заборонено ОСОБА_1 протягом двох місяців: наближатись до спільного місця проживання з ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 ; наближатись на відстань 50 метрів до місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3 .

Рішення суду допущено до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що є доведеним факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 та є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про видачу обмежувального припису відмовити за безпідставністю. Вказує, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки сам по собі факт звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів щодо вчинення відносно неї насильства не може бути підставою для видачі обмежувального припису, так як кримінальне провадження на даний час не завершене, підозра не оголошувалася.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Черги Н.І., які доводи апеляційної скарги підтримали та пояснили, що ввечері 15.02.2019 року між сторонами мав місце сімейний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 перша застосувала фізичну силу до ОСОБА_1 , а останній, обороняючись, можливо необережно наніс удар в обличчя своїй дружині, проте він намагався помиритися і бажає зберегти сім"ю, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Бригідира І.В., який проти задоволення апеляційної скарги заперечив та вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в їх межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з 14 лютого 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_6 .

15 лютого 2019 року близько 19.00 за місцем спільного проживання в АДРЕСА_2 , під час сімейного конфлікту ОСОБА_1 наніс удар в обличчя своїй дружині ОСОБА_7 .

За даним фактом 16.02.2019 року відкрито кримінальне провадження №№0000054.

Після зазначеної події ОСОБА_2. разом з малолітнім сином ОСОБА_10 покинула спільне місце проживання у м .Львів та проживає у своєї матері у АДРЕСА_3

Застосування до ОСОБА_4. фізичного насильства її чоловіком ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі її фотозображеннями, на яких видно синці та крововиливи на її обличчі, які виникли внаслідок застосування до неї фізичного насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Вирішуючи заяву ОСОБА_2 , суд врахував зазначені норми закону, обставини справи, факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо заявниці, наявність ризиків, та дійшов вірного висновку про наявність підстав для видачі обмежувального припису ОСОБА_1 терміном на 2 місяці.

Доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі факт звернення ОСОБА_4 до правоохоронних органів щодо вчинення відносно неї насильства не може бути підставою для видачі обмежувального припису, так як кримінальне провадження на даний час не завершене, підозра не оголошувалася, колегія суддів оцінює критично, оскільки відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. Доказами вчинення насильства в сім"ї можуть бути не виключно матеріали кримінального провадження, які доводять вину підозрюваної особи, але будь-які інші докази, які свідчать про вчинення насильства. У даному випадку заявницею, окрім витягу з ЄРДР за фактом її звернення до правоохоронних органів з приводу спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , до заяви додано також фотографії, датовані 16.02.2019 року, з яких вбачається наявність на її обличчі в області очей синців та крововиливів.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечив, що дані ушкодження були спричинені ним ОСОБА_2 під час конфлікту, що мав місце ввечері 15.02.2019 року.

Його пояснення про те, що можливо, він вдарив дружину необережно, обороняючись від її ударів, дружина застосовувала до нього фізичну силу та нанесла йому ряд ударів, про що свідчать фотографії із зображенням його тілесних ушкоджень та звернення до правоохоронних органів з приводу незаконних дій його дружини, колегія суддів оцінює критично, так як зазначені доводи не спростовують того факту, що ОСОБА_4 постраждала від домашнього фізичного насильства.

Рішення суду є законним та обгрунтованим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 червня 2019 року.

Головуюча

Судді