УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

при секретарі судового засідання Білінській Л.С.,

за участі володільця майна - ОСОБА_1

представника володільця майна Вірьовкіна О.І.

розглянувши клопотання про арешт майна, внесене старшим слідчим Житомирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Шевчук К.І., погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури Талавєром О.С. у кримінальному провадженні №0000425 від 22.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України, та додані до клопотання матеріали,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулась з клопотанням, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб марки «PEUGEOT 607», сірого кольору, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , який належить гр. ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрацію указаного транспортного засобу № НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_2 .

В обгрунтування клопотання слідчий вказала, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 21.05.2019 року, о 15:00 год. в ході огляду транспортного засобу, а саме: легкового автомобіля марки "PEUGEOT 607" сірого кольору ДНЗ: НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , експертом сервісного центру МВС м. Житомира, що за адресою: АДРЕСА_1 . Довжик, вул. Богунська, 1А, було виявлено підробку номеру двигуна вищевказаного автомобіля, який знищений механічним способом.

Згідно прописаного в акті огляду транспортних засобів та реєстраційних документів від 21.05.2019 року висновку судовим експертом ОСОБА_3 , номер двигуна легкового автомобіля марки «PEUGEOT 607», сірого кольору, ДНЗ: НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , який належить гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході дослідження експертом було встановлено, що номер двигуна легкового автомобіля марки «PEUGEOT 607», сірого кольору, 2001 року випуску, ДНЗ: НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , який належить гр. ОСОБА_1 знищений механічним способом.

Мотивуючи клопотання слідчий посилалась на те, що оскільки відповідно до висновку експертного дослідження від 21.05.2019 року у вказаному легковому автомобілі марки «PEUGEOT 607», сірого кольору, 2001 року випуску, ДНЗ: НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_2 на вказаний автомобіль, наявні ознаки знищення номера двигуна механічним способом вказаний автомобіль, має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, слідством вбачаються підстави для накладення арешту на зазначені речі.

Від слідчого Шевчук К.І. надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі, клопотання підтримала та просила задовольнити.

Володілець автомобіля ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні просили клопотапння задовольнити частково, не заперечували щодо накладення арешту на майно, проте просили залишити майно в користуванні власника майна, оскільки транспортний засіб використовується для отримання доходів.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК країни арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області Шевчук К.І. від 22.05.2019 року транспортний засіб марки «PEUGEOT 607», сірого кольору, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , який належить гр. ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрацію указаного транспортного засобу № НОМЕР_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000340.

Проте, у відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним ( справа «Іатрідіс проти Греції». Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( справа «Антріш проти ФранціЇ»). Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льон рот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідування злочинів. Разом з тим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до п.4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Враховуючи викладене, обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, беручи до уваги, що майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, та може бути предметом кримінального правопорушення, враховуючи пояснення власника майна щодо використання транспортного засобу для отримання доходів, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання частково, накласти арешт та тимчасово позбавити власника, користувачів майна можливості його відчуження, проте залишити майно в володінні власника майна. Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «PEUGEOT 607», сірого кольору, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 автомобіля марки «PEUGEOT 607», сірого кольору, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , які видані на ім`я ОСОБА_2 та тимчасово позбавити власника, користувачів майна можливості його відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Л.М. Чішман