Постанова

Іменем України

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 756/4814/16-ц

провадження № 61-20815св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська комунальна компанія»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 лютого 2017 року в складі судді Камбулова Д. Г. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 03 квітня 2017 року в складі колегії суддів: Лапчевської О. Ф., Кравець В. А., Мазурик О. Ф.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська комунальна компанія» (далі - ТОВ «Київська комунальна компанія») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист ділової репутації юридичної особи та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 10 липня 2015 року на адресу Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов лист ОСОБА_1 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3». У даному листі поширені відомості, які не відповідають дійсності, принижують честь та негативно впливають на ділову репутацію ТОВ «Київська комунальна компанія».

Крім того, до канцелярії ТОВ «Київська комунальна компанія» надійшов лист з недостовірною інформацією від 03 грудня 2015 року за підписом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому вони разом стверджують, що ТОВ «Київська комунальна компанія» є сумнівним та недобросовісним посередником та корумпованою компанією, яка здійснює махінації з рахунками за житлово-комунальні послуги.

Викладена інформація у зазначених листах не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію ТОВ «Київська комунальна компанія». Відповідачі безпідставно звинувачують позивача у здійсненні діяльності, яка суперечить вимогам чинного законодавства та інтересам суспільства та мешканців житлового комплексу «Міністерський».

На підставі викладеного ТОВ «Київська комунальна компанія» просило: визнати недостовірною, такою, що наносить шкоду діловій репутації ТОВ «Київська комунальна компанія», інформацію, викладену в листі ОСОБА_1 від 10 липня 2015 року на адресу Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації; зобов`язати ОСОБА_1 спростувати недостовірну інформацію про ТОВ «Київська комунальна компанія», що була надана до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації листом від 10 липня 2015 року в той же спосіб, яким вона була поширена, а саме шляхом направлення листа до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, яким буде спростовано недостовірну інформацію, протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили; стягнути з ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 40 000 грн на користь позивача; визнати недостовірною, такою, що наносить шкоду діловій репутації ТОВ «Київська комунальна компанія», інформацію, викладену в листі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 03 грудня 2015 року на адресу ТОВ «Київська комунальна компанія»; зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію про ТОВ «Київська комунальна компанія», що була надана до канцелярії ТОВ «Київська комунальна компанія» листом від 03 грудня 2015 року, в той же спосіб, яким вона була поширена, а саме шляхом направлення листа до ТОВ «Київська комунальна компанія», яким буде спростовано недостовірну інформацію, протягом одного місяця з дня набрання рішення суду законної сили; стягнути з ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн на користь позивача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 06 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Визнано недостовірною, такою, що наносить шкоду діловій репутації ТОВ «Київська комунальна компанія», інформацію, викладену в листі ОСОБА_1 від 10 липня 2015 року на адресу Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, в частині інформації:

- «Жильцы выбрали трех провайдеров, из списка завели только одного, остальных провайдеров компания (в лице директора) завела «на свое усмотрение». На собраниях руководство компании лгало про невозможность заведения выбранных жильцами провайдеров, отсутствие технических возможностей. При этом «своего» провайдера компания могла и сумела завести в обход мнения жильцов! Директор «ККК» считает дом своим, ему плевать на мнение жителей комплекса, он самовольно, в обход законов Украины и желания жильцов, творит в доме все что ему заблагорассудиться»;

- « Полтора года компания (под чутким руководством дирекции) не давала людям технические условия. После навязывала промышленные дорогущие счетчики через свои «проверенные» фирмы, вопреки стандартам, прописаным в законе»;

- «Лифты дома «украшены» рекламой без согласования с жильцами. (…) Трещина на потолке на 23 этаже 3 парадного уже два года как не заделывается, хотя есть и акт и ответ, про то, что ее заделают. (…) В доме установлены терминалы оплаты, на которых наживается «ККК»;

- «Компания ограничила жильцов в праве передвижения по комплексу. Жилец не может сходить к соседу в гости, так решило руководство «Киевской Коммунальной Компании». (…) В комплексе установлена система видеонаблюдения, доступа к которой жильцы не имеют и согласие на установку которой не давали. За нами ведется постоянная слежка и вторжение в личную жизнь»;

- «Все ниши в доме «ККК» закрыла на свои замки! Абсолютно все! Даже те ниши где находиться собственность жильцов комплекса в виде тепло-счетчиков, и собственность Киевэнерго в виде эллектро-счетчиков»;

- «Компания навязывает жильцам баснословно дорогую охрану комплекса, не нужную и лишнюю, проводит в выгодном для себя русле нелегитимные собрания жильцов (должным образом не уведомив, не проверив пришедших на право собственности, не собрав необходимое количество жильцов, не вынеся на голосование вопросы жильцов, а только свои «выгодные» вопросы, элементарно не посчитав количество голосов). Собрания проводятся с глубочайшими нарушениями и по умолчанию не могут носить никакой юридической силы, но это не мешает компании ими «прикрываться» и оказывать давление на других жильцов, вымогая у них деньги за услуги, которые не предоставляются. Охраны по факту нет и она не выполняет свои обязанности, жильцы платят за воздух (…) но нет, «ККК» включило охрану в основной свой бандитский, рабский договор. И теперь всеми правдами и не правдами выбивает деньги из жильцов. Деньги для охранной компании в присутствии которой они заинтересованы финансово»;

- «Территория вокруг дома и над паркингом не обустроена. На территории комплекса складываются какие-то секции заборов. Но апофеозом всего служит вагончик охраны, который самопроизвольно установлен на территории, к нему подведено электричество из паркинга, навешаны какие-то антенны, провода и т.д. Данный вагончик с жильцами не согласован и просто вероломно и беспринципно установлен на территории комплекса»;

- «Недееспособный технический отдел «ККК», нанятый на роботу дирекцией «ККК», не мог отрегулировать систему отопления по дому. Такой «чудесный» отдел, который не знал где у них какие трубы и провода проложены. Из-за них мы замерзали в собственных квартирах. И это обидно, так как это было не из-за технических ограничений, а из-за того, что «специалисты» не могли и не хотели выполнять свою работу. Преступная халатность, поощряемая дирекцией компании».

Зобов`язано ОСОБА_1 спростувати недостовірну інформацію про ТОВ «Київська комунальна компанія», що була надана до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації листом від 10 липня 2015 року в той же спосіб, яким вона була поширена, а саме шляхом направлення листа до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, яким буде спростовано недостовірну інформацію, протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київська комунальна компанія» 3 000 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київська комунальна компанія» судовий збір у розмірі 654,56 грн, та 11 000 грн витрат, пов`язаних з проведенням судової лінгвістичної експертизи.

В іншій частині позовних вимог ТОВ «Київська комунальна компанія» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що поширена у листі ОСОБА_1 інформація є недостовірною та негативною і завдає шкоди його діловій репутації, що є неприпустимим з точки зору закону, тому порушені немайнові права позивача підлягають захисту.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 03 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками місцевого суду, а також зазначив, що поширена ОСОБА_1 інформація стосується безпосередньо ТОВ «Київська комунальна компанія», є недостовірною і підлягає спростуванню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог.

У решті судові рішення не оскаржуються, тому судом касаційної інстанції не переглядаються відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що викладена у спірному листі інформація не була поширена невизначеному колу осіб, а була направлена Оболонській районній в місті Києві державній адміністрації як контролюючому органу з метою перевірки допущених ТОВ «Київська комунальна компанія» порушень.

Викладена в електронному листі, який відповідач не підписував, інформація підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, тому не підлягає спростуванню, відповідно, не порушує права позивача.

Суди безпідставно стягнули з відповідача моральну шкоду.

Доводи інших учасників справи

У червні 2017 року ТОВ «Київська комунальна компанія» подало відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що в судовому засіданні було правильно встановлено надіслання спірного листа саме з електронної адреси ОСОБА_1 , з якої він постійно веде переписку з адміністрацією.

Зазначена у листі інформація є недостовірною, поширені у висловлюваннях відповідача відомості не відповідають дійсності, паплюжать честь і гідність позивача, що негативно впливає на його ділову репутацію.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2017 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

05 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у справі призначено повторний автоматизований розподіл.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 червня 2019 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 05 серпня 2015 року на адресу ТОВ «Київська комунальна компанія» надійшов лист Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 28 липня 2015 року для опрацювання відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» щодо надання відповіді громадянину ОСОБА_1 по суті порушених питань.

Відповідно до пункту 5.1 статуту ТОВ «Київська комунальна компанія» метою діяльності підприємства є здійснення виробничо-господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб населення комплексним обслуговуванням об`єктів житлового та нежитлового призначення, наданням житлово-комунальних послуг, наданням супутних послуг соціально-побутового характеру, отримання в наслідок своєї дяьності прибутків, задоволення на цій основі економічних і соціальних інтересів засновника та членів трудового колективу.

Встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, які надаються ТОВ «Київська комунальна компанія».

Додатком № 4 до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 січня 2011 року № 121 визначено перелік повноважень районних у місті Києві державних адміністрацій у галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку, відповідно до пункту 8 якого до повноважень вказаних адміністрацій належить здійснення контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства.

Крім того, вказаним додатком № 4 до повноважень районних у місті Києві державних адміністрацій віднесено: здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню; складання адміністративних протоколів за порушення Правил благоустрою міста Києва відповідно до розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); створення громадської комісії з житлових питань, тощо.

Згідно з пунктом 3 додатку № 11 до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 січня 2011 року № 121 до повноважень районних у місті Києві державних адміністрацій віднесено забезпечення вимог законодавства щодо розгляду звернень громадян, здійснення контролю за станом цієї роботи на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності.

10 липня 2015 року на адресу Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов лист з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

У вказаному листі на адресу адміністрації викладено відомості щодо неправомірної діяльності ТОВ «Київська комунальна компанія».

Листом від 28 липня 2015 року Оболонська районна у місті Києві державна адміністрація повідомила позивача, що у неї на розгляді знаходиться звернення ОСОБА_1 з приводу обслуговування ТОВ «Київська комунальна компанія» житлового будинку АДРЕСА_1 .

Оскільки у адміністрації немає можливості надати заявнику запитувану інформацію, то відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про звернення громадян» направила позивачу листа ОСОБА_1 за належністю для опрацювання та надання відповіді по суті заявнику.

Під час судового розгляду було призначено та проведено судово-лінгвістичну експертизу, у висновку експертного дослідження від 03 січня 2017 року зазначено, що в тексті листа від 10 липня 2015 року частково міститься інформація негативного характеру про ТОВ «Київська комунальна компанія» та його діяльність.

Суди також встановили, що на адресу ТОВ «Київська комунальна компанія» від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшов лист (заява) від 03 грудня 2015 року, в якому вони просять вчинити певні дії, а також вказують на незадовільну роботу позивача.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина третя статті 400 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення в оскаржуваній частині не відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У випадку, коли особа звертається до органів державної влади, органів місцевого самоврядування із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

У запереченнях на позовну заяву ОСОБА_1 вказував, що він скористався своїм правом і звернувся до уповноваженої державної установи, а саме Оболонської державної адміністрації, зі зверненням і обуренням для перевірки фактів. При цьому спірний лист відповідач направив на електронну поштову скриньку адміністрації, а не розмістив інформацію в мережі «Інтернеті», як вказує позивач. Відповідач вжив усіх доступних йому заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступна третім особам.

Згідно із статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про звернення громадян» забороняється переслідування громадян і членів їх сімей за подання звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, посадових осіб за критику у зверненні їх діяльності та рішень.

Як встановлено судами, ОСОБА_1 звернувся зі спірним листом до Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації з приводу обслуговування ТОВ «Київська комунальна компанія» житлового будинку АДРЕСА_1, в якому повідомив інформацію про нібито незаконну діяльність позивача.

Отже, вимоги захисту за статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно оцінювати не у відношенні інтересів свободи преси або відкритого обговорення питань, які становлять гострий громадський інтерес, а стосовно права ОСОБА_1 повідомляти про можливі порушення у діяльності ТОВ «Київська комунальна компанія».

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 надсилав лист до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації перш за все, з метою перевірки компетентними органами незаконної, на його думку, діяльності ТОВ «Київська комунальна компанія». І це не свідчить про те, що відповідач не діяв у рамках, установлених законом для подання подібних листів та заяв. Надсилання листів та заяв є реалізацією особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширенням недостовірної інформації.

Проте суди не дослідили належним чином оскаржувані висловлювання, які, на думку позивача, порочать його ділову репутацію, оскільки вони є лише фрагментами електронного листа, «вирваними» з контексту, вказані висловлювання слід розглядати, як громадську критику в контексті діяльності ТОВ «Київська комунальна компанія».

Разом з тим, лист (заява) Воскова С. М. та Васильєвої Н. Б. від 03 грудня 2015 року надісланий саме ТОВ «Київська комунальна компанія», тобто це звернення до конкретної особи щодо її діяльності, а не до невизначеного кола осіб, тому вказаний лист не можна вважати розповсюдженням недостовірної інформації, яка принижує честь та негативно впливає на ділову репутацію позивача.

Крім того, позивач є публічною особою, яка відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі соціальної сфери), тому він підлягає ретельному громадському контролю і потенційно може зазнати гострої та сильної громадської критики з приводу того, як він виконував або виконує свої функції у сфері публічної діяльності (надання послуг невизначеному колу осіб).

Межа допустимої критики щодо публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Також, матеріали справи не містять доказів стосовно того, що ОСОБА_1 публічно поширював інформацію, яка порочить ділову репутацію юридичної особи (ТОВ «Київська комунальна компанія») та завдала останньому моральної шкоди.

Таким чином, доводи касаційної скарги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а також спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій.

Проте суди не взяли до уваги доводи відповідачів, не правильно визначили характер та джерело поширеної відповідачами інформації.

З урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 10 Конвенції, відповідно до норм Конституції України, які є нормами прямої дії, колегія суддів погоджується з доводами касаційної скарги про відмову в задоволенні позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ураховуючи те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних вимог підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 03 квітня 2017 року скасувати в частині задоволених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська комунальна компанія» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації юридичної особи та відшкодування моральної шкоди, ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська комунальна компанія» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації юридичної особи та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська