Ухвала

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 336/326/16-ц

провадження № 61-26976св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»,

розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до державного підприємства «Придніпровська залізниця» (далі -

ДП «Придніпровська залізниця»), державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця» про захист прав споживачів.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 26 січня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 05 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 26 січня

2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 23 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 05 квітня 2017 року скасовано.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» про захист прав споживачів передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 26 січня

2017 року залишено без змін.

У квітні 2019 року від ОСОБА_2 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга на Рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 26 січня 2017 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 20 березня 2019 року.

У квітні 2019 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла заява про повернення помилково сплаченого судового збору.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 відповідно до правил статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, що також підтверджується постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 14-57цс18.

07 травня 2019 року цивільну справу передано судді, визначеному відповідно до правил статті 33 ЦПК України, для розгляду касаційної скарги,

Постановою Верховного Суду від 22 травня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 26 січня

2017 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 20 березня

2019 року залишено без змін.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2019 року, цивільну справу передано судді-доповідачу, для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення у справі.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в заяві доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на таке.

Встановлено, що звертаючись у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Запорізької області

від 05 квітня 2017 року, ОСОБА_1 , згідно квитанції від 20 червня

2017 року № 0.0.790044555.1, було сплачено судовий збір у розмірі

661,44 грн.

Системне тлумачення норм статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дозволяє зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб як споживачі серед переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають або позбавлені. Оскільки така пільга встановлена спеціальною нормою (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів), що закріплена в законі, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Звільнення споживачів від сплати судового збору має відбуватися не тільки у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Аналогічний висновок зроблений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (касаційне провадження № 14-57цс18).

Враховуючи, що ОСОБА_1 у цій справі звільнена від сплати судового збору, відповідно до правил статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», сплачений нею судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 661,44 грн, згідно квитанції від 20 червня 2017 року

№ 0.0.790044555.1 підлягає поверненню, як такий, що помилково сплачений.

Керуючись статтями 141, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору задовольнити.

Зобов`язати УДКСУ у Печерському районі міста Києва повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 661,44 грн, що внесений на розрахунковий рахунок ГУ ДКСУ у м. Києві, ЄДРПОУ - 38004897, розрахунковий рахунок 0007, МФО 820019, за квитанцією

від 20 червня 2017 року № 0.0.790044555.1.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило