Ухвала

Іменем України

18 липня 2019 року

м. Київ

справа № 2-27/2011

провадження № 61-13087ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 березня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 04 червня 2019 року в справі за скаргою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», заінтересовані особи: державний виконавець Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Єрмак Галина Вікторівна, боржник ОСОБА_1 , про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» звернулося до суду з указаною скаргою, в якій просило визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Енергодарського міського державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Єрмак Г. В. у виконавчому провадженні № 28183880; зобов`язати державного виконавця підготувати проект заявки на реалізацію арештованого майна у відповідності до пункту 3 розділу 2 Порядку та направлення заявки на реалізацію арештованого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 ; направити заявку на реалізацію арештованого майна начальнику Енергодарського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Запорізької області, для підписання та передачі відповідному організатору.

Скарга обґрунтована тим, що на виконання рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 15 лютого 2011 року в справі № 2-27/2011 видано 14 липня 2011 року виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Дніпроенерго» 259 813,99 грн на відшкодування шкоди, завданої злочином, за яким відкрито виконавче провадження № 28183880. 11 листопада 2014 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна боржника, а саме - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . У грудні 2017 року експертом-оцінювачем визначено ринкову вартість арештованого майна. Станом на 12 березня 2018 року державним виконавцем Єрмак Г. В. не було здійснено жодних заходів, спрямованих на подальше примусове виконання документу, що призводить до безпідставного порушення строків примусового виконання судового рішення. Враховуючи наведене, скаржник просив скаргу задовольнити.

Енергодарський міський суд Запорізької області ухвалою від 14 березня 2019 року в задоволенні скарги відмовив.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що державним виконавцем вимоги Закону України «Про виконавче провадження» не порушено. В квартирі, на яку в процесі вчинення виконавчих дій накладено арешт, має постійне зареєстроване місце проживання малолітня дитина, що унеможливлює примусове звернення стягнення без згоди органу опіки і піклування. Оскільки органи опіки і піклування не надало згоди на примусове відчуження житла, державний виконавець правомірно не передав його на примусову реалізацію.

Запорізький апеляційний суд постановою від 04 червня 2019 року ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 березня 2019 року залишив без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог процесуального права.

05 липня 2019 року Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 березня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 04 червня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права. Органи опіки не мають правового механізму надання дозволів на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, а за наявності нинішнього законодавства України, в даному випадку примусова реалізація арештованої квартири боржника повинна здійснюватися без надання дозволу на таку примусову реалізацію з дотриманням всіх інших обов`язкових правил.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (стаття 451 ЦПК України).

Частинами першою, другою та четвертою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено обороноздатного майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Порядок реалізації майна визначається Міністерством юстиції України.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі - Порядок реалізації майна) визначено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінці) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Порядку реалізації майна, виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення з результатами вартості чи оцінки арештованого майна до заявки готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який повинен містити інформацію передбачену абзацами третім-шістнадцятим пункту 2 цього розділу. При цьому, заявка на реалізацію арештованого майна подається разом з документами (в електронній або паперовій формі) у тому числі, з копією дозволу органів опіки та піклування або відповідного рішення суду у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти.

Абзацом 1 пункту 4 розділу ІІ Порядку реалізації майна визначено, що начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію, у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, а у разі якщо відповідно до законодавства така реалізація майна неможлива, документи на реалізацію майна повертаються державному виконавцю.

Відповідно до пункту 28 розділу VІІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень» п.1 розділу І «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції від 29 червня 2016 року № 2832/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною четвертою статті 177 СК України передбачено, що дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

Відповідно до пункту 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з`ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини.

Відповідно до пункту 7 частини п`ятої статті 177 СК України органи опіки та піклування можуть відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини з одночасним зверненням до нотаріуса щодо накладення заборони відчуження такого майна лише у випадках, якщо ними встановлено, що вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини.

Встановивши, що органом опіки та піклування не надано дозволу на реалізацію арештованого майна, а саме - квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 та на праві користування - малолітній ОСОБА_2 , 2010 року народження, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та відповідно до закону, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 березня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 04 червня 2019 року в справі за скаргою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», заінтересовані особи: державний виконавець Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Єрмак Галина Вікторівна, боржник ОСОБА_1 , про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко