Справа № 661/5725/18
Провадження № 2/661/222/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

15 травня 2019 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Чирського Г.М.

при секретарі: Шевченко Ю.М.,

за участю: відповідача 2 - ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Нова Каховка в порядку спрощеного порядку цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором договором спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ :

Представник позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 15.12.2011 р., укладеного із спадкодавцем ОСОБА_3 , у розмірі 5879,38 грн., посилаючись на те, що остання ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Натомість, відповідачі по справі є спадкоємцями належного померлій майна, які прийняли спадщину. 03.06.2018 р. до спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було направлено лист-претензію, згідно яких позивачем пред`явлено вимогу, яка була проігнорована. Враховуючи, що на час відкриття спадщини зобов`язання померлої ОСОБА_3 за кредитним договором з повернення кредитних коштів та відсотків, нарахованих за її життя, залишилися не виконані, представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав відповідну заяву про розгляд справи за своєї відсутності наполягаючи на задоволенні позовних вимог. 15.02.2019 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Відповідач1 ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності. У відзиві на позовну заяву просила відмовити у задоволенні позову у зв`язку із необхідністю застосування строку позовної давності.

Відповідач 2 ОСОБА_2 , у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. 17.01.2019 р. подав відзив на позовну заяву та клопотання про застосування строків позовної давності. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач зазначив про те, що представником позивача в підтвердження своїх вимог не надано доказу про отримання ОСОБА_3 грошових коштів, а так само і факт підписання останньої анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Крім того, в обґрунтування застосування до спірних правовідносин строку позовної давності зазначив про те, що позивачу було достовірно відомо про настання смерті позичальника ОСОБА_3 та про прийняття спадщини відповідачами, що підтверджується зверненням до нотаріальної контори 18.08.2015 р. Натомість, з вимогою до спадкоємців позивач та з позовною заявою до суду позивач звернувся 13.12.2018 р. , з пропуском строку позовної давності.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та письмові докази суд дійшов наступного висновку.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 15.12.2011 року, відповідно до умов якої, позивач надав відповідачу кредит в сумі 7000.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

З тексту заяви вбачається, що відповідач виявив бажання отримати платіжну кредитну картку. Своїм підписом ОСОБА_3 погодилась з тим, що дана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку» становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов`язання, що є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ці зобов`язання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 шляхом підписання заяви про отримання кредитної карти, було укладено в письмовій формі кредитний договір.

Таким чином, факт укладення між сторонами кредитного договору доведений належними та допустимими доказами.

З огляду на матеріали справи, свої зобов`язання за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» виконав в повному обсязі.

З копії свідоцтва про смерть, виданого 20.05.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонської області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис №310.

Станом на дату смерті заборгованості позичальника перед Банком за кредитним договором №б/н від 15.12.2011 р. становить 5879.38 грн., яка складається з заборгованості за кредитним договором 5647.93 грн., заборгованості за відсотками в сумі 231.45 грн. 09.09.2014 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» було направлено до Новокаховської державної контори претензію кредитора, у якій зазначається про намір реалізувати право, як кредитора спадкодавця, пред`явити право вимоги до спадкоємців.

18.08.2015 р. та 12.10.2016 р. позивачем у справі, на претензію кредитора від 09.09.2014 р., отримано повідомлення з Новокаховської державної контори про те, що 31.07.2015 р. за №1-725 та 1-726 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 р . були видані свідоцтва про право на спадщину за законом кожному по 1/2 частині грошових внесків з відповідними відсотками та іншими видами нарахувань, що знаходяться у відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Нова Каховка. Піклувальником неповнолітнього ОСОБА_2 є ОСОБА_4 , якій направлено лист-претензію з вимогою сплати боргу позичальника ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відомостей про фактичне направлення та отримання відповідачами зазначеної вимоги кредитора матеріали справи не містять.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги (ч.1). Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (ч.2). Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги(ч.3). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (ч.4).

Згідно частини 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

У наведеній нормі права передбачається спеціальний, додатковий за своєю правовою природою, спосіб захисту цивільних прав та інтересів кредитора спадкодавця. Отже, зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини. Строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог.

Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Дізнавшись від Новокаховської державної нотаріальної контори 18.08.2015 року про відкриття спадщини та 12.10.2016 р. про коло осіб, яким видано свідоцтва про право на спадщину, їх місце проживання, фактично в силу порядку ст. 1281 ЦК України, позивач звернувся з претензією кредитора до спадкоємців, які набули відповідного статусу, поза шестимісячного строку пред`явлення вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину. Крім того, докази про доведення зазначеної претензії банку до відома спадкоємців матеріали справи не містять .

Проте з позовом про стягнення з них успадкованого боргу банк звернувся до суду лише 13.12.2018р., та відповідачами 17.01.2019 р. у відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про застосування загального строку позовної давності терміном у 3 роки. В запереченнях на відзив банк вказував, що строк позовної давності ним не пропущена, оскільки Умовами та Правилами надання банківських послуг як складовою частиною кредитного договору, укладеного між банком та ОСОБА_3 , строк позовної давності збільшено до 50 років, кредит має погашатись ануїтетними платежами, кредит наданий у вигляді поновлюваної кредитної лінії, а строк дії картки встановлений до 05/15 року. Вважав, що всі ці обставини свідчать, що строк позовної давності банком пропущено не було.

Але такі заперечення банку є хибними з огляду на наступне.

Як роз`яснено в п. 32 постанови Пленуму ВССУ, згідно з правовою позицією ВСУ у справі № 6-33цс15, строки, встановлені у ст. 1281 ЦК для пред`явлення вимог кредитором спадкодавця, є присічними, преклюзивними. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1281 та 1282 ЦК щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором передбачених ст. 1281 ЦК строків пред`явлення вимог (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Із зазначених роз`яснень випливає, що умови кредитного договору, зокрема, щодо строків повернення та платежів з погашення кредиту, строків дії картки та інші умови кредитного договору, зокрема, і про позовну давність, зі смертю боржника, не поширюються на його спадкоємців, для яких ці кредитні правовідносини трансформуються у правовідносини лише з погашення успадкованих боргів спадкодавця. А тому умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту, строку дії картки, строку позовної давності, визначеного договором, у відносинах зі спадкоємцями не застосовуються, що вказує на помилковість позиції банку.

Як встановлено вище, спадщину після померлої ОСОБА_3 прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (від імені якого дії ОСОБА_4 ) шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, про що банку стало достеменно відомо з листа приватного нотаріуса 18.08.2015 р.

Саме ця дата є початком перебігу позовної давності, оскільки з цієї дати настали одночасно обов`язкові умови для початку перебігу позовної давності, передбачені у частині першій статті 261 ЦК України: банку на цей момент вже могло бути відомо про порушення його права, а також він отримав відомості про осіб, які його порушили.

Зважаючи на те, що з цим позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду 13.12.2018 року, трирічна позовна давність ним була пропущена.

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що заява відповідачів про застосування строку позовної давності обґрунтована підлягає задоволенню, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 223, 263, 265, 259 ч.6, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Повний текст рішення виготовлено 03 червня 2019 року.

Суддя Г. М. Чирський