ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/180/19 Справа № 199/4910/18 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
11 червня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Свистунової О.В.,
суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,
за участю секретаря Гулієва М.І.о.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро
заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04.04.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2018 року скасовано та постановлено нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою відмовлено у повному обсязі.

11 квітня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, що складаються з судового збору та витрат на правову допомогу.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за можливе заяву задовольнити частково та ухвалити по справі додаткове рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.п.1,2 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

У відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст. 141 ЦПК України).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про відмову в задоволені позовних вимог, апеляційним судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як убачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 1 057,20 грн. (а.с.104).

Що стосується витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає за потрібне зазначити наступне.

Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Відповідно до вимог, передбачених ч.ч.1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Згідно з ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як убачається з акту приймання-передачі послуг (виконання професійної правничої допомоги) адвокатом здійснено наступний перелік робіт: складання апеляційної скарги 1 500,00 грн. (витрачено 10 годин); участь у судових засіданнях апеляційної інстанції 500,00 грн. (а.с.115).

Однак, з огляду на те, що ціна наданих адвокатом послуг не була узгоджена між сторонами шляхом внесення відповідних пунктів в умови договору, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення таких витрат в розмірі 1 000,00 грн. з урахуванням критерію розумності розміру таких витрат, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне заяву задовольнити частково та ухвалити у справі додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2 057,20 грн., що складаються із судового збору 1 057,20 грн. та витрат на правову допомогу 1 000,00 грн. В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст. 141, 270, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2 057,20 грн., що складаються із судового збору 1 057,20 грн. та витрат на правову допомогу 1 000,00 грн.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко