П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 червня 2019 року місто Київ

справа № 757/34145/18-ц

провадження №22-ц/824/4823/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Кравець В.А., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», подану представником Литвиненко Оленою Леонідівною,

на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року, ухвалене у складі судді Матійчук Г.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів, пені та списання безпідставно нарахованої заборгованості по кредиту,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів, пені та списання безпідставно нарахованої заборгованості по кредиту.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у 2009 році між нею та банком був укладений договір та підписана угода на відкриття та обслуговування карткового рахунку № НОМЕР_1 .

У 2014 році вона оформила, за порадою спеціаліста з обслуговування банку, кредитну картку № НОМЕР_2 за кредитним договором № б/н від 13 січня 2014 року та угодою SAMDNWFC1 від 18 лютого 2014 року, з автоматично встановленим кредитним лімітом у розмірі 8 000 грн.

12 липня 2015 року вона отримала смс-повідомлення від банку про те, що на її карткових рахунках не вистачає коштів для проведення регулярного платежу. В особистому кабінеті Приват24 вона переконалась в тому, що грошові кошти у розмірі 7 053, 79 грн. на карткових рахунках відсутні, і того ж дня з`явилась заборгованість у розмірі 7 935, 39 грн.

Вона неодноразово зверталась до відповідача з письмовими та усними зверненнями про безпідставне списання грошових коштів та з вимогою повернути їх, а також зі скаргою до Національного Банку України, проте ПАТ КБ «ПриватБанк» ухилявся від відповідальності та надсилав їй формальні відписки, які не стосувались предмету звернення.

Просила суд стягнути на її користь з відповідача безпідставно списані грошові кошти з карткових рахунків у сумі 15 059 грн., зобов`язати банк списати заборгованість по кредитному ліміту карткового рахунку № НОМЕР_2 , що виникла в результаті безпідставного списання коштів 9 липня 2015 року, що на дату підписання позовної заяви складає 84 853 грн. 88 коп., та стягнути з відповідача пеню в розмірі 0,1 % суми неналежного переказу за три роки у сумі 16 489 грн. 60 коп.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів, пені та списання безпідставно нарахованої заборгованості по кредиту.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриваБанк» на користь ОСОБА_1 суму безпідставно списаних коштів, у розмірі 15 059 грн.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму пені у розмірі 16 489 грн. 60 коп.

Зобов`язано ПАТ КБ «ПриватБанк» списати заборгованість по кредитному ліміту карткового рахунку № НОМЕР_2 у розмірі 84 853 грн. 88 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позов в повному обсязі. В апеляційній скарзі зазначив, що суд першої інстанції не повністю дослідив докази та ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення з недотриманням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу суду, що для здійснення переказу грошових коштів однією з умов є введення правильного динамічного паролю, який надійшов смс-повідоменням Клієнту. Зазначений пароль заборонено передавати власником картки іншим особам. Зазначає, що без наявності динамічного пароля і правильного його введення в систему електронного банку проведення платежу неможливо, тому в даному випадку підставою здійснення переказу є введення динамічного паролю, що підтверджується волевиявленням власника рахунку на здійснення переказу.

Крім цього, посилається на п. 1.1.5.13 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції, які супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви клієнта про блокування картки/рахунку на рух коштів. Позивач не надав доказів факту звернення до АТ КБ «ПриватБанк» з письмовою заявою про блокування картки.

До суду надійшов відзив від позивача ОСОБА_1 , яка просила апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - в силі.

Вважає, що судом було повно з`ясовано та доведено всі обставини справи та вірно застосовано норми матеріального та процесуального права. На думку апелянта , в апеляційній скарзі відповідачем не зазначено, в чому полягає незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення. Вона вжила необхідних заходів, передбачених у випадку несанкціонованого використання картки,проінформувала Банк, також звернулась з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до прокуратури Оболонського району м. Києва. Вважає, що банк недоречно та безпідставно посилався в апеляційній скарзі на пункти Умов та правил надання банківських послуг, оскільки обов`язковою умовою для їх застосування є порушення клієнтом таких умов. Банк не надав жодних доказів, які б свідчили про наявність її вини.

В судове засідання представник АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився двічі 15 травня 2019 року та 5 червня 2019 року, про день та час розгляду справи відповідач був повідомлений, про причини своєї неявки не повідомив, у зв`язку з чим суд вважав за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Представник позивача - ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що у 2009 році між позивачем та відповідачем був укладений договір та підписана угода на відкриття та обслуговування карткового рахунку № НОМЕР_1 . У 2014 році, за порадою спеціаліста з обслуговування банку, була додатково оформлена кредитна карта № НОМЕР_2 за кредитним договором № б/н від 13 січня 2014 року та угодою № SAMDNWFC1 від 18 лютого 2014 року, з автоматично встановленим кредитним лімітом у розмірі 8000 грн.

12 липня 2015 року з рахунків позивача було несанкціоновано списано кошти в розмірі 7053 грн. 79 коп., в результаті чого з`явилась заборгованість за кредитом в розмірі 7935 грн.39 коп.

21 липня 2015 року СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві відкрито кримінальне провадження № 0006963 за ч.1 ст.190 КК України, за фабулою, що 12 липня 2015 року невідома особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами позивача в сумі 15059 грн.

На письмову вимогу позивача про повернення списаних з іпотечних рахунків грошових коштів та проведення службового розслідування за фактом несанкціонованого списання з її рахунків коштів, відповідач направив лист № 20.1.0.0/7-20151009/226 від 4 листопада 2015 року про відмову у задоволенні її вимог, з підстав, що нею, як клієнтом банку, не були прийняті належні заходи для захисту свого рахунку і аккаунта Приват24 від компрометації.

Станом на день підписання позовної заяви позивач є боржником у виконавчому провадженні № 54208846, що було відкрите на підставі виконавчого напису № 96 від 24 січня 2017 року нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.. За вказаним виконавчим провадженням сума, що підлягає стягненню з позивача становить 27271 грн.39 коп., з яких 4122 грн. погашено позивачем.

Крім того, судом установлено, що позивач умови договору про обслуговування карткового рахунку не порушувала, терміново проінформувала банк про незаконне використання картки та здійснений переказ коштів. Відповідач же неналежно виконав умови договору по обслуговуванню рахунку позивача.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем доведені її позовні вимоги, доводи позивача про те, що умови договору про обслуговування карткового рахунку вона не порушувала, терміново проінформувала банк про незаконне використання картки та здійснений переказ коштів, а відповідач неналежно виконував умови договору по обслуговуванню рахунків, знайшли своє підтвердження. Крім того, суд виходив із того, що судом не встановлено, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, що могло б призвести до списання грошових коштів.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно зі ст.1067 ЦК України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до п.7.1.2 ст.7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно з п.1.14 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ.

За п.14.15 ст.14 цього Закону користувач, відповідно до умов договору, зобов`язаний надати банку інформацію для здійснення контактів з ним, а банк зобов`язаний зберігати цю інформацію протягом дії договору. Обов`язок банку щодо повідомлення користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним: у разі інформування банком користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем.

Аналіз наведених норм Закону дає можливість дійти до висновку про те, що банк зобов`язується забезпечувати збереження коштів клієнта на його рахунку, приймати до зарахування на рахунок клієнта готівкові та безготівкові грошові кошти та забезпечувати списання коштів по рахунку клієнта.

Установлено, що 12 липня 2015 року з рахунків позивача було несанкціоновано списано кошти в сумі 7053 грн.79 коп., а також з`явилась заборгованість по кредиту в сумі 7935 грн.39 коп.

Позивач зверталась 28 вересня 2015 року до ПАТ КБ «ПриватБанк» із письмовою заявою про незгоду з транзакцією. Проте, листом від 4 листопада 2015 року банк відмовив ОСОБА_1 у поверненні списаних з поточних рахунків грошових коштів.

13 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до прокуратури Оболонського району м.Києва з заявою про незаконне заволодіння коштами.

На підставі заяви позивача 21 липня 2015 року Оболонським РУ ГУ МВС України в м.Києві було відкрито кримінальне провадження № 0006963 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Відповідно до ст.1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктами розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після находження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Ураховуючи, що обставин, які безспірно доводять, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не встановлено, правильним є висновок суду першої інстанції про несанкціоноване списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 , у зв`язку із чим вони підлягають поверненню.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що списання коштів відбулося шляхом введення динамічного паролю, що підтверджує волевиявлення власника рахунку, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки такі доводи жодними належними та допустимими доказами не підтверджені. Крім того, згідно з положеннями ч.2 ст.614 ЦК України саме банк має довести відсутність своєї вини, а не перекладати це на клієнта банку, споживача послуг, що відповідає й вимогам ст.ст.12,81 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивачем не надано доказів факту звернення до АТ КБ «ПриватБанк» з письмовою заявою про блокування картки, що виключає відповідальність банку за всі операції, які супроводжувалися авторизацією, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки банком не доведено, що після несанкціонованого списання коштів позивач продовжувала ініціювати платіжні операції. Доказом звернення позивача до банку з заявою про блокування карток є факт блокування банком карток позивача.

Так як списання грошових коштів з карткових рахунків позивача відбулося не за її розпорядженням, як власника таких рахунків, позивачка ОСОБА_1 не повинна нести за такі операції цивільно-правову відповідальність у вигляді сплати кредиту, відсотків за несанкціоноване списання кредитного ліміту, штрафу та пені за прострочку по кредиту, і саме по собі списання грошових коштів з карткових рахунків позивача та облік банком заборгованості по рахунках позивача є безпідставним.

Відповідно до п.37.2 ст.37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними

Оскільки переказ коштів з рахунку позивача відбувся поза волею останнього, відповідач повинен сплатити на користь позивача пеню, розмір якої встановлений Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з`ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 14 червня 2019 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: В.А. Кравець

А.М. Стрижеус