Справа № 183/6231/18
№ 2/183/1016/19
15 травня 2019 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д. І.
секретаря судового засідання Спіциної Л. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Піщанська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, Комунальне підприємство "Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради", приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталія Володимирівна про визнання договорів купівлі-продажу дійсними та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-
08 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 21 квітня 1998 року її мати ОСОБА_3 уклала із ОСОБА_4 , окремі договори купівлі-продажу нерухомості, згідно яких її мати придбала житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку при ньому. Вищезазначені договори укладено на Дніпропетровській міській товарній біржі нерухомості.
ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати ОСОБА_5 померла.
За життя, ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла їй.
Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері, для оформлення своїх спадкових прав у серпні 2018 року вона звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рхтер Н. В., однак їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею не надано правовстановлюючого документу на зазначене спадкове нерухоме майно.
У зв`язку з тим, що зазначені угоди підлягають нотаріальному посвідченню та необхідні їй для оформлення своїх спадкових прав, позивач ОСОБА_1 просила суд:
- визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який укладений 21 квітня 1998 року між ОСОБА_6 , від імені якої за довіреністю діяла ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , який зареєстрований на Дніпропетровській міській біржі нерухомості 21 квітня 1998 року за р. № АДРЕСА_2 ;
- визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , який укладений 21 квітня 1998 року між ОСОБА_6 , від імені якої за довіреністю діяла ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , який зареєстрований на Дніпропетровській міській біржі нерухомості 21 квітня 1998 року за р. № АДРЕСА_3 ;
- визнати за нею право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: житлового будинку А, сіней а, сараю Б, сараю В, погребу, літньої кухні Г, вбиральні Д, сараю Е, колодязю № 1, колодязю № 2, паркану № 3, воріт № 4, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- визнати за нею право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 97).
Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, про день, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавала.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У судове засідання третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н. В. не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 91).
Представники третіх осіб Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та Комунального підприємства "Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради" у судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за їх відсутності.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Ухвалою суду від 12 жовтня 2018 року позовну заяву було залишено буз руху, з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 27-28).13 листопада 2018 року позивач усунула недоліки позовної заяви (а.с. 30-38). Ухвалою суду від 08 січня 2019 року було відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою було задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 43-45). Ухвалою суду від 29 березня 2019 року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті (а.с. 83-84).
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Судом установлено, що 21 квітня 1998 року ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_8 , від імені якої за довіреністю діяла ОСОБА_7 договір купівлі-продажу, згідно якого придбала житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав продавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 06 лютого 1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Новомосковської районної Ради народних депутатів № 96 і зареєстрованого у Новомосковському БТІ 06 лютого 1989 року реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 75 (а.с. 13). Відповідно до ст. 15 Закону України від 10 грудня 1991 року "Про товарну біржу", угоду було зареєстровано на Дніпропетровській міській біржі нерухомості під реєстровим № 89-Н98.
Згідно із довідкою Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 1094 від 30 серпня 2018 року, відповідно до запису погосподарської книги № 1, об`єкту погосподарського обліку № 3212, житловий будинок АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 ) належить ОСОБА_3 (а.с. 20).
Відповідно до технічного паспорту, складеного 17 травня 1988 року, наданого суду в копії, житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому складається з: житловий будинок А, загальною площею 26,4 м2, житлової площею 15,1 м2, сіни а, сарай Б, сарай В, погріб, літня кухня Г, вбиральня Д, сарай Е, колодязь № 1, колодязь № 2, паркан № 3, ворота № 4, 1940-1984 років побудови (а.с. 15-18).
21 квітня 1998 року ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_8 , від імені якої за довіреністю діяла ОСОБА_7 договір купівлі-продажу, згідно якого придбала земельну ділянку площею 0,4003 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала продавцю на підставі Державного акта про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 13 квітня 1998 року (а.с. 14). Відповідно до ст. 15 Закону України від 10 грудня 1991 року "Про товарну біржу", угоду було зареєстровано на Дніпропетровській міській біржі нерухомості під реєстровим № 88-Н98.
Згідно із довідкою Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 1096 від 30 серпня 2018 року, відповідно ЗКК № 1 ст. 26 за ОСОБА_3 зареєстрована земельна ділянка площею 0,4003 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і для ведення особистого селянського господарства згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 квітня 1998 року за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 21).
Відповідно до рішення Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 5 від 12 лютого 2016 року "Про перейменування вулиць в населених пунктах Піщанської сільської ради", вулицю Леніна в с. Соколове перейменовано на вулицю Центральна (а.с. 23).
Як свідчить укладені договори, між сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору, така домовленість підтверджена письмовим доказом, відбулося повне виконання договору ОСОБА_3 передала відповідачу ОСОБА_9 М ОСОБА_10 , від імені якої за довіреністю діяла Косаріч М ОСОБА_10 кошти за нерухоме майно, а відповідач позивачу передав житловий будинок та земельну ділянку, договори зареєстровані на товарній біржі, однак їх нотаріально не посвідчено. Станом на час розгляду справи позивач здійснює право користування та володіння будинком, з доданих до справи документів порушення прав третіх осіб не вбачається.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Таким чином на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення.
Відповідно до ст. 49 Закону України "Про власність", чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.
За змістом ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Так, право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено статтею 15 Закону України "Про товарну біржу" № 1956-ХІІ від 10 грудня 1991 року, згідно ч. 2 якої - угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Міністерство юстиції України за № 17-12-44 від 10 квітня 1998 року, роз`яснює, що угоди укладені на біржі не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню.
Положеннями ст. 47 ЦК УРСР передбачалось, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.
Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28 квітня 1978 року, зі змінами № 15 від 15 травня 1998 року "Про судову практику по справам про визнання угод недійсними", з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995 року, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею.
Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.
Тобто, у період укладання спірних договорів купівлі-продажу існував пробіл у чинному законодавстві, тому що, згідно ст.ст. 242, 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу житлових квартир повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б одна зі сторін є громадянином, а недотримання даної вимоги тягне недійсність договору.
Тим часом, у відповідності зі ст.ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" біржі мають право вчиняти угоди з будь-якими видами нерухомості і такі угоди не підлягають наступному нотаріальному посвідченню.
За загальним правилом, право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором (ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР), а у відповідності зі ст. 153 ЦК УРСР договір вважався укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Як вбачається з положень укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, сторони за договором - уклали даний договір, здійснили купівлю-продаж належного продавцю на праві власності нерухомого майна. Сторонами договору усі умови останнього виконані. Згідно вищевказаного договору зазначена нерухомість обміняна. Доказів того, що сторони заперечували укладений договір, згідно до вимог ст. 237 ЦК України, суду не надано, тому, суд вважає укладений договір дійсним.
Оскільки, сторони повністю виконали умови договорів купівлі-продажу нерухомості, угоди не визнавались недійсними, ОСОБА_3 на підставі ст. ст. 128, 153 ЦК УРСР і ст. 49 Закону України "Про власність" набула право власності на спірні об`єкти нерухомості і правомірно володіє ними. Передбачених законом підстав для не визнання дійсними неоспорених договорів в судовому порядку не має.
Статтею 392 діючого ЦК України передбачено право власника майна на пред`явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Судом установлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 13 лютого 2018 року, наданим суду в копії (а.с. 9, 63).
За життя, а саме 06 жовтня 2016 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Фоменко Тетяною Іванівною, який зареєстрований в реєстрі за № 97, відповідно до якого все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_3 (а.с. 10, 63 зворот).
Судом установлено, що 23 лютого 2018 року позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті її матері ОСОБА_3 , звернувшись до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н. В. із відповідною заявою про прийняття спадщини та 15 серпня 2018 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 60, 67 зворот).
Постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н. В. від 15 серпня 2018 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок та земельну ділянку, у зв`язку з тим, що пред`явлені нею правовстановлюючі документи на спадкове майно не відповідають вимогам ЦК України (а.с. 72-73).
У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Виходячи із вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті.
Так, ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
В зв`язку з тим, що судом визнано дійсними договори купівлі-продажу нерухомості від 21 квітня 1998 року, зареєстровані на Дніпропетровській міській біржі нерухомості за № 88-Н98 та № 89-Н98, та належність на праві приватної власності ОСОБА_3 зазначеного вище нерухомого майна житлового будинку та земельної ділянки площею 0,4003 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , позивач є спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині чи спадкоємців за заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності спадкового майна після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і за позивачем належить визнати право власності на спірне спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Піщанська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, Комунальне підприємство "Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради", приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталія Володимирівна про визнання договорів купівлі-продажу дійсними та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 21 квітня 1998 року між ОСОБА_8 , від імені якої за довіреністю діяла ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , зареєстрований на Дніпропетровській міській біржі нерухомості за № 88-Н98 від 21 квітня 1998 року.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 21 квітня 1998 року між ОСОБА_8 , від імені якої за довіреністю діяла ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , зареєстрований на Дніпропетровській міській біржі нерухомості за № 89-Н98 від 21 квітня 1998 року.
Визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: житловий будинок А, загальною площею 26,4 м2, житлової площею 15,1 м2, сіни а, сарай Б, сарай В, погріб, літня кухня Г, вбиральня Д, сарай Е, колодязь № 1, колодязь № 2, паркан № 3, ворота № 4, 1940-1984 років побудови, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,4003 га., яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . (Державний акт про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 13 квітня 1998 року на ім`я ОСОБА_8 ).
Судові витрати віднести на рахунок позивача ОСОБА_1 .
Учасники справи:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ;
- відповідач: БіОСОБА_12 , РНОКПП невідомий, остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_5 ;
- третя особа: приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталія Володимирівна, місцезнаходження: АДРЕСА_6 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне судове рішення складено 15 травня 2019 року.

Суддя Д. І. Городецький