ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 289/2012/18
провадження № 2-о/753/157/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Лаптєвої Ю.М.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінська Л.В., Пилиповицький старостинський округ Радомишльської міської ради Житомирської області, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,

встановив :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з жилого будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , та із земельної ділянки, площею 7,97 га, що знаходиться на території Пилиповицького старостинського округу.

ОСОБА_2 18.11.2002 року був складений заповіт, відповідно до якого ОСОБА_2 все своє майно заповіла своїм дітям, однак нікто з них не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_3 , один із дітей ОСОБА_2 та батько заявника, будучи зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , з січня 2013 року по жовтень 2008 ІНФОРМАЦІЯ_1 (тобото до дня смерті ОСОБА_2 ) фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 . Вони разом вели спільне господарство та побут, ОСОБА_3 доглядав та піклувався про ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 батько заявника ОСОБА_3 продовжував проживати за вказаною адресою до кінця свого життя.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник 14.07.2018 року звернувся до Радомишльського районного приватного нотаріуса Камінської П.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Приватним нотаріусом Камінською П.В. було відкрито спадкову справу №159/2018 до майна померлого ОСОБА_3 , однак, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я заявника відмовилась, оскільки батьком заявника ОСОБА_3 було пропущено шестимісячний строк для подачі заяви на прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , крім того, довідки про спільне проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_2 виявилось недостатньо.

На підставі викладеного заявник звертається до суду з даною заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання батька заявника ОСОБА_3 із ОСОБА_2 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні заявник повністю підтримав заяву, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи: Пилиповицький старостинський округ Радомишльської міської ради Житомирської області у судове засідання не з`явився, однак направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, крім того, вимоги заяви визнав та просив задовольнити.

Заінтересована особа:приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінська Л.В. у судове засідання не з`явилась, однак, на виконання ухвали суду, направила до суду посвідчену належним чином копію спадкової справи №159/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Крім того, разом із спадковою справою направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши пояснення заявника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається: з жилого будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , та із земельної ділянки, площею 7,97 га, що знаходиться на території Пилиповицького старостинського округу.

ОСОБА_2 18.11.2002 року був складений заповіт, відповідно до якого ОСОБА_2 все своє майно заповіла своїм дітям, однак нікто з них не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_3 , один із дітей ОСОБА_2 та батько заявника, будучи зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , з січня 2013 року по жовтень 2008 року (тобото до дня смерті ОСОБА_2 ) фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 . Вони разом вели спільне господарство та побут, ОСОБА_3 доглядав та піклувався про ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 батько заявника ОСОБА_3 продовжував проживати за вказаною адресою до кінця свого життя.

Згідно довідки №469 від 11.10.2018 року, виданої Пилиповицьким старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області, у власності ОСОБА_2 перебував жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . Крім померлої ОСОБА_2 у вказаному будинку проживав без реєстрації її син ОСОБА_3 .. Інших осіб, хто проживав на день смерті та протягом шести місяців після смерті разом із ОСОБА_2 не встановлено.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник 14.07.2018 року звернувся до Радомишльського районного приватного нотаріуса Камінської П.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Приватним нотаріусом Камінською П.В. було відкрито спадкову справу №159/2018 до майна померлого ОСОБА_3 , однак, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я заявника відмовилась, оскільки батьком заявника ОСОБА_3 було пропущено шестимісячний строк для подачі заяви на прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , крім того, зазначеної довідки №469 від 11.10.2018 року про спільне проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_2 виявилось недостатньо.

Встановлення факту постійного проживання батька заявника разом із ОСОБА_2 необхідно ОСОБА_1 для вирішення питання про оформлення спадкових прав на майно.

Статтею 234 ЦПК України, визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Частиною 2 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Як роз`яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки /реєстрації/ самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що факт, який просить встановити ОСОБА_1 має для нього юридичне значення й підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, можливість у інший спосіб підтвердити цей факт у заявника відсутня, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 42, 76, 89, 263-264, 293-294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінська Л.В., Пилиповицький старостинський округ Радомишльської міської ради Житомирської області, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного місця проживання на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкоємця, ОСОБА_3 , разом зі спадкодавцем, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання його копії до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва, який ухвалив оскаржуване рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: