Справа№ 324/2084/18
Провадження № 2/324/130/2019

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2019 Пологівський районний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Іванченка М.В.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Пологи справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що відповідач є її батьком. Її батьки не проживають разом, їх шлюб було розірвано у 2007 році. Після розірвання шлюбу батьками, позивач залишилася проживати разом із матір`ю та перебуває на її повному утриманні, батько проживає окремо від них. Відповідач сплачував аліменти на її утримання як дитині, але після виповнення їй 18 років виплати по виконавчим документам припинилися. З 01.09.2018 позивач навчається у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ на юридичному факультеті на контрактній основі, на денній формі навчання, стипендію не отримує. Добровільно відповідач відмовляється сплачувати необхідну допомогу на її утримання як повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Протягом терміну навчального періоду позивач проживає у м.Дніпрі, тобто за місцем навчання, але періодично приїздить на канікули та живе у матері. Її мати по мірі своїх можливостей надає їй кошти на її утримання, але цих коштів недостатньо для навчання та повноцінного забезпечення її життєдіяльності, оплати за її навчання, проживання у гуртожитку, купівлі підручників, проїзду до навчального закладу тощо. Її мати працює, але її заробітної плати не достатньо для забезпечення половини необхідних витрат повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. У зв`язку із цим позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, доходу відповідача, починаючи з дня подання в суд цієї заяви та до досягнення нею 23 річного віку, або до припинення навчання.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи без її участі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України був належним чином повідомлений, подав відзив на позов, тому суд відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України розглядає справу за відсутності за відсутності відповідача ОСОБА_2 та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 зазначив, що із позовними вимогами не згоден у повному обсязі. Зазначає, що за рішенням суду до виповнення доньці повноліття він сплачував аліменти на її утримання. Під час стягнення у примусовому порядку з нього аліментів виникла заборгованість з їх сплати у зв`язку із тим, що у нього певний час були труднощі із працевлаштуванням. Таким чином, станом на 28.02.2016 заборгованість по аліментам становить 41108,62грн. і підтверджується розрахунком заборгованості. Вказана заборгованість не погашена і до теперішнього часу вираховується із його заробітної плати, що підтверджується довідкою з його місця роботи. Його заробітна плата в середньому складає 3988,99грн. нарахованими. Після вирахування податків середня заробітна плата складає в середньому 3270,97грн., з якої стягується 50 або 70% на погашення заборгованості, в результаті чого в середньому він отримує на руки кошти у сумі 1564,37грн. Таким чином, після відрахування податку та заборгованості у нього залишається в середньому сума 1564,37грн. Вказана сума є меншою ніж прожитковий мінімум встановлений законом. Вважає, що якщо судом буде задоволено позовні вимоги, то з цієї суми буде стягнуто ще 25% його заробітку, в результаті чого він отримає в середньому 1173грн., вказана сума є меншою ніж прожитковий мінімум встановлений законом. Згідно Закону України про Державний бюджет на 2019 рік, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року 1921грн., з 1 липня 2007грн., з грудня 2102грн. Заробітна плата є його єдиним джерелом доходу, ніякого майна у власності немає. Вважає, що розмір заявлених аліментів є досить великим і неспіврозмірним з його можливостями. Після погашення ним заборгованості за виконавчим листом зі сплати аліментів, вважає, що буде за можливе стягнути з нього аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Зазначає, що таким чином, на теперішній час його матеріальний стан не дає йому змоги сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в зв`язку з тим, що він погашає заборгованість, яка виникла з аліментів, тому просить відмовити ОСОБА_1 у позові про стягнення аліментів на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у повному обсязі.

Позивачем ОСОБА_1 було подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 28.03.2019 вона отримала відзив відповідача, з яким не погоджується в повному обсязі. Зазначає, що відповідач безпідставно посилається на те, що розмір відрахувань із заробітної плати, яку він отримує, може складати більше 50%. Згідно положень ст.128 Кодексу законів про працю України, із яким кореспондуються положення ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50% заробітної плати. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником, у всякому разі, повинно бути збережено 50% заробітку. Крім того, їй відомо, що вказана заробітна плата не є єдиним джерелом існування її батька. Також зазначила, що вона навчається у вищому навчальному закладі і витрати на навчання її мати здійснює саме зараз, хоча відповідач заперечує проти нових вимог щодо нових вимог щодо сплати аліментів, посилаючись на попереднє невиконання своїх аліментних зобов`язань та залишок заборгованості. Відповідач подав до суду відзив поза встановлених строків, враховуючи вказане, просить не брати до уваги його відзив, вирішити справу за наявними матеріалами та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

За змістом ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_1 , виданим 15.09.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району Запорізької області.

Відповідно до довідки Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 10.09.2018 №4121 ОСОБА_1 навчається на 1 курсі юридичного факультету денної форми навчання, IV рівня акредитації, на контрактній основі і стипендією не забезпечується, термін навчання до 30.06.2022.

Згідно договору №ЮФ/281/д18 від 15.08.2018 про надання освітніх послуг, укладеного між Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ в особі ректора ОСОБА_3 (далі - Виконавець) та ОСОБА_4 (далі замовник) для ОСОБА_1 (далі одержувач), Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника здійснити надання одержувачу освітньої по слуги, а саме: здійснити навчання одержувача за денною формою для здобуття освітнього ступеню бакалавр (на базі повної загальної середньої освіти) за спеціальністю 081 Право; місце навчання Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ (ДДУВС); термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 63600грн. Вартість послуги за календарний рік становить 15900грн.

У зв`язку із продовженням позивачем ОСОБА_1 навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, на денній формі навчання за контрактом після досягнення повноліття вона потребує матеріальної допомоги. Як вбачається із матеріалів справи, її витрати на навчання складаються з оплати за навчання, проживання, проїзду до місця навчання тощо. Після досягнення позивачем повноліття, утримання їй надає лише матір, яка не може забезпечити потреби позивача у повному обсязі. Позивач ОСОБА_1 доходів не має, стипендію за місцем навчання не отримує і не працює, так як навчається на денній формі навчання.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним за віком та станом здоров`я, працює водієм у ТДВ «Пологпостач» з 12.03.2018, загальна сума його доходу за період з вересня 2018 року по лютий 2019 року становила 23933,98грн. (нарахована заробітна плата), нарахований податок з доходів фізичних осіб за цей період складає 4308,12грн., сплачено аліментів на загальну суму 10239,64грн., що підтверджується довідкою про доходи №8 від 11.03.2019, наданою ТДВ «Пологпостач».

Відповідно до розрахунку заборгованості з аліментів за виконавчим листом Пологівського районного суду Запорізької області від 29.10.2007 №2/851 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданого державним виконавцем Пологівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Колесник О.П. від14.03.2019 №5756, станом на 31.01.2019 заборгованість складала 41108,62грн.

Крім посилання на розмір свого доходу та наявність заборгованості зі сплати аліментів, відповідач ОСОБА_2 у своєму відзиві на позовну заяву не навів інших доводів на спростування вимог позивача ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено в ході розгляду справи, що відповідач ОСОБА_2 інших утриманців не має, а лише є боржником зі сплати аліментів на утримання позивача ОСОБА_1 до досягнення нею повноліття.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки є студенткою денної контрактної форми навчання та доходів не має. Відповідач ОСОБА_2 офіційно працевлаштований та має постійний дохід, не має будь-яких захворювань, а також не має інших утриманців, інші обставини, які б свідчили про неспроможність відповідача утримувати свою повнолітню доньку на період її навчання відсутні. При цьому, суд зазначає, що наявність у відповідача ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів на утримання позивача ОСОБА_1 до досягнення нею повноліття, не може бути достатньою підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки виникнення вказаної заборгованості було зумовлено неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_2 своїх обов`язків щодо утримання позивача ОСОБА_1 , коли вона була неповнолітньою.

Дослідивши та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що оскільки позивач ОСОБА_1 після досягнення повноліття продовжує навчання і тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач ОСОБА_2 , який є її батьком, за віком і станом здоров`я є працездатним, інших утриманців не має, має заборгованість зі сплати аліментів на утримання позивача до досягнення нею повноліття, враховуючи матеріальне становище відповідача, матеріальне становище повнолітньої доньки, можливість надання їй утримання матір`ю, та, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання своєї повнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. З огляду на викладене, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Крім того, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,8грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 191, 199-201 СК України, ст. ст. 11, 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263, 265, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, на період навчання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 16.11.2018, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, в іншій частині позову відмовити.

На користь держави стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири)грн. 80коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Пологівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.В.Іванченко