Справа № 333/3611/19
Пр. № 2-о/333/375/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Носаченка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на те, що вона є жінкою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на території тимчасово окупованої території України, в м. Сніжне, Донецької області. Незаконними органами окупаційної влади було видано лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 . № 45. Звернувшись із заявою про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 до Комунарського районного у м. Запоріжжі ВДРАЦС, заявниця отримала відповідь № 264/17.3.05.05-83 від 25.06.2018 року, згідно з якою їй було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті її чоловіка.

Посилаючись на вищевказане просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сніжне, Донецької області, місце смерті: Україна, м. Сніжне, Донецька область (тимчасово окупована територія), яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судове засідання заявниця не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Комунарський районний у м. Запоріжжі ВДРАЦС у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за його відсутності, на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За змістом ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданим 07 квітня 2001 року Сніжнянським МВ УМВС України в Донецькій області (а.с. 3).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України, серії НОМЕР_2 , виданим 07 квітня 2001 року Сніжнянським МВ УМВС України в Донецькій області (а.с. 4).

08.06.1977 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (до укладення шлюбу на російській мові написано «Кухтина») уклали шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , актовий запис № 254 (а.с. 6).

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 45, виданим Центром первинної медико-санітарної допомоги м. Сніжне амбулаторією первинної медичної допомоги № 4, 08 вересня 2017 року, на території тимчасово окупованої території України в м. Сніжне, Донецької області, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6).

Відповідно до листа Комунарського районного у м. Запоріжжі ВДРАЦС за № 264/17.3.05.05-83 від 25.06.2019 року, заявниці було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті її чоловіка, у зв`язку тим, що надане ОСОБА_1 свідоцтво про смерть не є підставою для проведення державної реєстрації смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 317-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей визнано тимчасово окупованими територіями.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства Юстиції України 18 жовтня 2010 року № 52/5 (з відповідними змінами та доповненнями) підставою для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» і «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Враховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне взяти до уваги документ про смерть особи, виданий закладами, що знаходяться на окупованій території, і оцінити його разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, оскільки можливість збору доказів смерті особи на окупованій території може бути істотно обмеженою, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

У зв`язку із викладеним, оскільки у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Сніжне, Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на території тимчасово окупованої території України в м. Сніжне, Донецької області, про що Центром первинної медико-санітарної допомоги м. Сніжне амбулаторією первинної медичної допомоги № 4, 08 вересня 2017 року видане Лікарське свідоцтво про смерть № 45, суд вважає за необхідне встановити факт його смерті в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 315, 317,319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сніжне, Донецька область, місце смерті: Україна, м. Сніжне, Донецької області (тимчасово окупована територія), яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 25 червня 2019 року.

Суддя В.Б. Кулик