Дата документу 25.06.2019 Справа № 330/146/18
ЗапорізькИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 330/146/18Головуючий у 1-й інстанції Ковальчук О.А.
Пр. № 22-ц/807/1964/19Суддя-доповідач Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Кухаря С.В.,

при секретарі: Ващенко З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 11 березня 2019 року про виправлення описки у виконавчому документі за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Якимівського районного суду Запорізької області із заявою про виправлення описки у виконавчому листі.

Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 11 березня 2019 року заяву задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на грубе порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, не дослідження судом самого виконавчого листа у праві №330/146/18, просив скасувати ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 11 березня 2019 року, та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви.

30 травня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив АТ КБ «ПриватБанк» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . На думку заявника ухвалу суду першої інстанції є законною, апеляційну скаргу не визнають, просять залишити її без задоволення.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Так, вбачається з матеріалів справи, що рішенням Якимівського районного суду від 28.03.2018 року у справі №330/146/18, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 24768, 38 грн. Вирішено питання судових витрат (а.с. 45-47).

Згідност.129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

07 червня 2018 року на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк» судом надіслана копія вказаного рішення та два виконавчі листи про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та судового збору (а.с. 52).

08 серпня 2018 року за заявою стягувача винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с. 105).

З матеріалів справи вбачається, зокрема з позову, що ПАТ КБ «ПриватБанк звертався з вимогами про стягнення заборгованості до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 Дата народження боржника також підтверджується копією його паспорту (а.с. 27).

Разом з тим, з копії виконавчого листа, який міститься в матеріалах справи вбачається, що в виконавчому листі по цій справі, який було видано Якимівським районним судом Запорізької області в графі боржник зазначено « ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с. 119).

Тобто, судом першої інстанції була допущена помилка у виконавчому листі.

За приписами ч.ч. 1,3,4 статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Постановляючи ухвалу від 11.03.2019 року про виправлення описки щодо дати народження боржника ОСОБА_1 у виконавчому документі, суд першої інстанції виходив з того, що у виконавчому листі допущена помилка та невірно зазначена дата народження ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду, він є таким, що підтверджений матеріалами справи, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд неодноразово робив висновок, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним (рішення у справах "Іммобільяре Саффі" проти Італії", 22774/93, 28.07.1999, § 63; Горнсбі проти Греції від 19.03.1997, § 40., а також "Півень проти України", "Жовнір проти України", "Шмалько проти України", "Ромашов проти України").

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи заяву стягувача, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та застосував норми права.

Щодо доводів апеляційної скарги слід зазначити, що Європейський суд з прав людини в рішеннях Sutyazhnik v. Russia від 29.07.2009, Esertas v. Lithuania від 31.05.2012 зазначав, що у справах можуть бути обставини, які свідчать про відсутність соціальної потреби чи нагальної суспільної необхідності, які б виправдовували відхилення від принципу правової визначеності. Тобто не потрібно скасовувати правильне по суті рішення суду лише заради правового пуризму.

Як вбачається з наведених рішень Європейського суду з прав людини, під правовим пуризмом розуміється невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок. Разом з тим, вбачаться помилковим «пов`язувати» сферу прояву даного явища суто з принципом правової визначеності, оскільки надмірний «формалізм» може мати місце й в інших випадках, порушуючи право на справедливий судовий розгляд. Тобто під правовим пуризмом слід розуміти надмірно формальне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, без врахування їх доцільності виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд. При цьому необхідно враховувати, з якою метою особа звертається до суду, та чи дійсно порушено право особи з огляду на положення ст. 4 ЦПК України і ст. 15 ЦК України, де зазначено, що особа може звернутися до суду за захистом свого цивільного права, але лише у разі його порушення, невизнання або оспорення.

З урахуванням викладеного, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції питання щодо виправлення описки у виконавчому документі вирішено з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 11 березня 2019 року про виправлення описки у виконавчому документі за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» у цій справі - залишити без змін.

Постанова є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 02 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: