Справа № 438/77/18
Номер провадження 2/438/58/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 червня 2019 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого судді Слиша А.Т.,

при секретарі Гадубяк О.В.,

за участі представника позивача Романів І.Б .,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі цивільну справу за позовом Бориславської міської ради Львівської області до ОСОБА_2 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про зобов`язання вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

31 січня 2018 року позивач Бориславська міська рада Львівської області звернулася в суд з позовом, у якому просить на підставі ст.ст.376, 391 ЦК України, ст.152 ЗК України, ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. п. 3.2.2, 4.3.1, 4.3.18 Правил благоустрою та порядку утримання території міста Борислава, затверджених рішенням Бориславської міської ради від 19.06.2014р. №1421, зобов`язати ОСОБА_2 за його рахунок демонтувати самочинно встановлений бетонний фундамент з металевими трубами без сітки (огорожу) на проїзді загального користування на земельній ділянці, яка знаходиться біля житлового будинку АДРЕСА_3 .

Заявою про зміну підстав позову від 09 серпня 2018 року позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_2 за його рахунок демонтувати самочинно встановлений бетонний фундамент з металевими трубами без сітки (огорожу) на проїзді загального користування на земельній ділянці, яка знаходиться біля житлового будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що 17 березня 2017року на ім`я міського голови поступила скарга громадянина ОСОБА_5 з приводу самовільно встановленого бетонного фундаменту з металевими трубами без сітки (огорожі) ОСОБА_2 на проході загального користування на земельній ділянці, яка знаходиться біля житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради від 2 лютого 2017року №32 «Про уповноваження посадових осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення» уповноважено посадових осіб - старшого інспектора з благоустрою, інспектора з благоустрою комунального підприємства «Муніципальна варта» складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою та другою статті 152-1, ст.ст. 152, 154, 160 та 175-1 КУпАП. Відповідно інспектором з благоустрою комунального підприємства «Муніципальна варта» 26 квітня 2017року було проведено огляд за адресою на АДРЕСА_1 та було виявлено встановлення бетонного фундаменту з металевими трубами без сітки (огорожі), яка згідно схеми земельної ділянки встановлена посередині проїзду, що частково перешкоджає руху автотранспорту та проходу пішоходів та складено на відповідача протокол №6 про адміністративне правопорушення. Встановлення даної огорожі проводилось без відповідного на це дозволу.

Відповідно до пунктів3.2.2., 4.3.1. Правил благоустрою та порядку утримання території міста Борислава, затверджених рішенням Бориславської міської ради від 19.06.2014року №1421 (далі - Правила) громадяни у сфері благоустрою зобов`язані дотримуватися правил благоустрою території міста, та забороняється виконувати земельні, будівельні та інші роботи без дозволу, виданому в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п.4.3.18 Правил, громадянам на об`єктах благоустрою забороняється встановлювати без відповідного дозволу малі архітектурні форми.

Відповідно до ст..28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» мала архітектурна форма - невелика споруда декоративного, допоміжного чи іншого призначення, що використовується для покращення естетичного вигляду громадських місць і міських об`єктів, організації простору та доповнює композицію будинків, будівель, їх комплексів.

До малих архітектурних форм належать: огорожі, ворота грати.

За цим фактом відповідач адміністративною комісією при виконавчому комітеті Бориславської міської ради 12 травня 2017року ( на підставі розгляду протоколу №6 про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2017року) був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ст.152 КУпАП «Порушення правил благоустрою територій міста та інших населених пунктів» (Постанова від 12.05.2017року №6). За порушення ст.. 152 КУпАП «порушення правил благоустрою територій міста та інших населених пунктів» на відповідача накладено штраф у сумі 340грн. Постанова про накладення адміністративного стягнення не оскаржувалась, сума штрафу оплачена.

Внаслідок протиправних дій відповідача, враховуючи постійні скарги мешканця АДРЕСА_2 ОСОБА_5 та графічні матеріали: проектного плану, схеми інженерної підготовки території тоа вертикального планування, схеми інженерних мереж по АДРЕСА_1 ; схеми плату земельної ділянки; фото докази; викопіювання із Яндекскарт ним фактично самовільно захоплено частину проїзду (проходу) прилеглого до його земельної ділянки, що перебуває у приватній власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку.

Відповідача зобов`язано демонтувати самовільно встановлений бетонний фундамент з металевими трубами без сітки (огорожу) в термін до 26 січня 2018року. Однак, в добровільному порядку відповідач не демонтував огорожу.

Крім цього, згідно п.1 рішення міської ради від 28.09.2017р. №877 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд земельну ділянку площею 1000кв.м. на АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1 ) громадянці ОСОБА_6 .

Оскільки земельна ділянка ОСОБА_6 площею 1000 кв.м. на АДРЕСА_1 фактично знаходиться поряд із земельною ділянкою відповідача, тому встановлена ним огорожа перешкоджає їй як власнику доїзду до її земельної ділянки, оскільки іншого способу доїзду з іншої сторони у неї немає.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно п.22 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012р. №6 знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

В судовому засіданні представник позивача - Романів І.Б . позов підтримала дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить суд, позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав. Надав суду письмовий відзив на позов та письмові заперечення на відповідь на відзив. Дав суду пояснення аналогічні змісту його відзиву та запереченню, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_7 - адвокат Вілінська Г.М. позов не визнала. Дала суду пояснення, про те, що відповідач ОСОБА_2 згідно договору дарування від 23.04.2011року, зареєстрованого КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» 17.06.2011р., є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_2 , виданого 24.11.2011р. відповідачу, ОСОБА_2 , на праві власності належить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1000кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 .

Земельна ділянка відповідача, згідно схем-плану, зазначеного у державному акті, зокрема від точки А до точки Б . межує із землями загального користування (прохід), який проходить вздовж садиби відповідача, та є тупиковим, так як після його будинковолодіння, є ніким не зайняті поля, тобто вільні землі міської ради, до яких ні під`їзду, ні проїзду не існує.

Відтак, на думку представника відповідача, твердження позивача про те, що вздовж земельної ділянки відповідача проходить проїзд а не прохід, є безпідставним та не відповідає фактичним обставинам справи. Оскільки жодного проїзду загального користування вздовж будинковолодінння відповідача ОСОБА_7 немає, відтак відповідач і не міг на неіснуючому проїзді встановлювати бетонний фундамент з металевими трубами.

До належного відповідачу на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1 належить господарська споруда - колодязь, який є єдиним джерелом питного водопостачання житлового будинку відповідача; до будинку не під`єднано централізоване водопостачання та каналізація.

Даний колодязь частково знаходиться поза межами належної відповідачу на праві власності земельної ділянки, проте в межах земельної ділянки, яка була закріплена за житловим будинком АДРЕСА_1 , що стверджується схем-планом земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 03.05.1971р. та яка використовується відповідачем в даний час, оскільки відповідач користується колодязем.

На відстані 1м. від колодязя проходила стара дерев`яна огорожа, яка належала до будинку, що стверджується даними інвентаризаційної справи на будинок. Весною 2017року на місці старої дерев`яної огорожі, яка завалилася внаслідок ветхості, відповідач встановив нову огорожу, якою загородив колодязь, який належить до його житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідно останній не зобов`язаний був отримувати будь-який дозвіл на відновлення старої огорожі, яка була біля будинку, як про це безпідставно зазначає позивач у змісті свого позову, оскільки це не передбачено діючим законодавством України.

Також на належній відповідачу на праві власності земельній ділянці знаходиться житловий будинок АДРЕСА_1 , який згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого реєстраційною службою Бориславського міського управління юстиції Львівської області 19.12.2013р. належить відповідачу на праві власності.

Після встановлення відповідачем на місці старої дерев`яної огорожі бетонного фундаменту з металевими стовпцями, сусід ОСОБА_5 почав вимагати у відповідача демонтажу мотивуючи тим, що він хоче собі зробити дорогу для проїзду, так як його дочці по сусідству будуть наділяти земельну ділянку для будівництва.

Відповідач пояснив Лозовському, що вздовж його колодязя та житлового будинку АДРЕСА_1 ніколи не існувало проїзду, а був виключно прохід, яким користувалися і надалі користуються мешканці АДРЕСА_1 для проходу в поле.

Однак, не зважаючи на пояснення відповідача, сусід звернувся зі скаргою в Бориславську міську раду.

У квітні 2017року стосовно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП, а 12.05.2017року винесено постанову про накладення на нього штрафу в сумі 340 грн. за порушення мною ст.152 КУпАП.

Згідно постанови адміністративної комісії Бориславської міської ради Львівської області від 12 травня 2017року відповідача визнано винним у тому, що на АДРЕСА_1 інспектором з благоустрою встановлено розміщення фундаменту з металевими трубами без сітки, яка відповідно до викопіювання схеми Генплану встановлена посередині проїзду (проходу), що частково перешкоджає руху автотранспорту та проходу пішоходів, чим нібито я порушив ст.152 КУпАП.

Тобто дана постанова адміністративної комісії Бориславської міської ради Львівської області від 12 травня 2017року не має жодного відношення до предмету даного спору, оскільки у ній не констатовано того факту, що начебто відповідач встановив бетонний фундамент чи то на проїзді, чи то на проході загального користування на земельній ділянці, яка знаходиться біля житлового будинку АДРЕСА_1 .

Під час розгляду справи про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності він давав пояснення комісії, що протокол стосовно нього складено незаконно. Що жодного самовільного встановлення огорожі по АДРЕСА_1 відповідач не здійснював.

З урахуванням наведеного, посилання позивача як на доказ на незаконно винесену постанову від 12 травня 2017року не може братися судом до уваги, оскільки згідно даної суперечливої за змістом постанови, так і не зрозуміло, де відповідач встановив бетонний фундамент, чи то на проїзді, чи то на проході загального користування по АДРЕСА_1 .

А крім того, з її змісту вбачається що бетонний фундамент, який нібито відповідач встановив чи то на проїзді, чи то на проході загального користування, знаходиться по АДРЕСА_1 , а не на земельній ділянці, яка знаходиться біля житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно вимог ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності - планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Однак, незважаючи на те позивачем не надано ні викопіювання з генплану м.Борислава, ні детального плану території по АДРЕСА_2, у якому було б передбачено наявність проїзду паралельно вздовж будинковолодіння відповідача АДРЕСА_1 .

Згідно даних державного земельного кадастру - державного акту на право власності на землю Серії НОМЕР_2 , виданого 24.11.2011р. відповідачу, ОСОБА_2 , на праві власності належить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1000кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 , який долучив сам позивач, паралельно вздовж його будинковолодіння проходить прохід загального користування, а не проїзд.

Посилання позивача як на підставу свого позову на проектний план, схему інженерної підготовки території та вертикального планування. Схему інженерних мереж, який виготовлено ФОП архітектором ОСОБА_8 , не може братися судом до уваги, оскільки даний проектний план є недопустимим доказом, так як не відповідає вимогам земельно-кадастрової документації, яка виготовлялася під час приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу на праві власності, відомості якої занесено до земельно-кадастрової карти України, а також складений з істотним порушення ряду нормативно-правових актів України.

Зокрема, до даного проектного плану внесено завідомо неправдиві відомості, про те, що вздовж земельної ділянки та житлового будинку відповідача, що по АДРЕСА_1 проходить проїзд, а також запроектовано влаштування проїзду на місці існуючого проходу, по житловому будинку, по колодязю та по приватизованій власній земельній ділянці відповідача, що явно не відповідає вимогам державних будівельних норм, та приведе до істотного порушення права власності відповідача на його земельну ділянку, на його житловий будинок та господарську споруду - колодязь, який є єдиним джерелом його водопостачання, якого хочуть його незаконно позбавити, а крім того, згідно вимог державних будівельних та санітарних норм і правил, вздовж колодязів заборонено влаштування проїзду для автотранспорту, оскільки це призводить до забруднення води.

З приводу таких протиправних дій архітектора ОСОБА_8 , відповідач звернувся у правоохоронні ограни з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, в якому просив відкрити відносно нього кримінальне провадження з приводу внесення ним до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, та про вчинення ним дій які спрямовані на умисне знищення мого майна - житлового будинку, господарської споруди(колодязя) та земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

За зверненням відповідача 19.09.2018року Бориславським відділенням поліції Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.358 КК України, в даний час проводиться досудове розслідування.

З урахуванням наведеного, посилання позивача на проектний план, схему інженерної підготовки території та вертикального планування. Схему інженерних мереж, який виготовлено ФОП архітектором ОСОБА_8 , який за хибним твердженням позивач іменує ще й детальним планом у межах населеного пункту, не може братися судом до уваги.

Також безпідставними є твердження позивача про те, що даний незаконно розроблений архітектором ОСОБА_8 проектний план відповідає Генеральному плану міста, оскільки жодного Генплану м. Борислава , як доказу на підтвердження заявлених позовних вимог, позивач суду не надав.

У змісті свого позову позивач Бориславська міська рада Львівської області просить суд, зобов`язати відповідача, ОСОБА_2 , за його рахунок демонтувати самочинно встановлений бетонний фундамент з металевими трубами без сітки (огорожу) на проїзді загального користування на земельній ділянці, яка знаходиться біля житлового будинку АДРЕСА_1 , при цьому як підставу свого позову, тобто на обставини якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги Бориславська міська рада посилається на незаконно винесену постанову від 12.05.2017р., на постійні скарги ОСОБА_5 , незаконно виготовлений проектний план, схеми інженерної підготовки території та вертикального планування. Схеми інженерних мереж, які виготовлено архітектором ФОП ОСОБА_8 , викопіювання з Яндекскарт, а також на те, що встановлена відповідачем огорожа перешкоджає ОСОБА_6 , як власнику земельної ділянки, яка знаходиться поруч із його земельною ділянкою, доїзду до її земельної ділянки, оскільки іншого способу доїзду з іншої сторони у неї немає.

Однак, зазначені позивачем підстави позову не відповідають дійсності і не ґрунтуються на вимогах Закону. Так, можливість влаштувати проїзд до наданих у власність ОСОБА_6 земельних ділянок по АДРЕСА_2 , є з іншої сторони АДРЕСА_1, з дороги, яка веде до колишньої фабрики клеєних нетканих матеріалів. Це підтверджується і вищевказаним проектним планом виготовленим архітектором ФОП ОСОБА_8 , у якому перпендикулярно до земельної ділянки відповідача передбачено проїзд до земельної ділянки, яка надана ОСОБА_6 , з напрямком від дороги, яка веде до колишньої фабрики клеєних нетканих матеріалів. Це також підтверджується і Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.04.2018р. та кадастровим планом земельної ділянки наданої у власність ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 кадастровий № НОМЕР_1 , у якому в описі меж земельної ділянки від А до Б передбачено проїзд, який розділяє земельну ділянку ОСОБА_6 та земельну ділянку відповідача та знаходиться перпендикулярно до його земельної ділянки та перпендикулярно до наявного проходу, який проходить паралельно земельній ділянці відповідача.

Просить суд, в задоволенні позову Бориславської міської ради Львівської області до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про демонтаж огорожі, відмовити за безпідставністю.

Третя особа ОСОБА_5 позов вважає підставним, оскільки відколи він проживає по АДРЕСА_2, вздовж будинку АДРЕСА_1 завжди існував проїзд, яким він користувався проїжджаючи в поле. Даний проїзд частково пригородив сові відповідач ОСОБА_7 , що чинить перешкоди його дочці для під`їзду до наданої їй у власність земельної ділянки. Просить суд позов задоволити.

Третя особа ОСОБА_6 позов вважає підставним. Дала суду пояснення про те, що їй по сусідству з відповідачем ОСОБА_7 надано у власність земельну ділянку. А оскільки відповідач ОСОБА_7 самочинно пригородив собі частину проїзду, який проходить вздовж його будинковолодінння, вона не може доїжджати до своєї земельної ділянки в полі Просить суд позов задоволити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, третіх осіб, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, прийшов до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 16 ЦК України закріплено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України припинення дії, яка порушує право, а також відновлення становища, яке існувало до порушення, визначено одними із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Статтею 391ЦК України встановлена можливість захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, а саме власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У свою чергу, статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням його права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За змістом наведених статей позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якого відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Предметом негаторного позову є вимога позивача про усунення з боку відповідача будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Підставою негаторного позову є обставини, що підтверджують право позивача на користування і розпорядження майном, вчинення відповідачем дій, що перешкоджають позивачу використовувати належні йому права, позадоговірний характер наявних між сторонами правовідносин.

Судом встановлено, що згідно договору дарування від 23.04.2011року, зареєстрованого КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» 17 червня 2011 року, відповідач ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого 24 листопада 2011 року відповідачу ОСОБА_2 , на праві власності належить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1000кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 .

Земельна ділянка відповідача, згідно схем-плану, зазначеного у державному акті, зокрема від точки А до точки Б . межує із землями загального користування (прохід), яка проходить вздовж садиби відповідача.

Відповідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого реєстраційною службою Бориславського міського управління юстиції Львівської області 19 грудня 2013 року відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_7 .

Відповідно матеріалів інвентаризаційної справи на будинковолодіння АДРЕСА_1 до належного відповідачу на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1 належить господарська споруда - колодязь. Згідно довідки КП «Бориславводоканал» №193 від 16 грудня 2016 року відповідач не є абонентом Бориславського водоканалу та до його будинку не під`єднано централізоване водопостачання та каналізація.

Щодо вчинення відповідачем ОСОБА_2 дій, які перешкоджають позивачу Бориславській міській раді та третім особам використовувати належні їм земельні ділянки, а також віднесення самовільно встановленого бетонного фундаменту з металевими трубами без сітки (огорожі) на проході загального користування на земельній ділянці, яка знаходиться біля житлового будинку АДРЕСА_1 до категорії самочинного будівництва, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що небула відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил, вважаються самочинним будівництвом. Випадки для можливості знесення самочинного будівництва передбачені частинами 4-7 ст. 376 ЦК України.

Судом встановлено, що відповідно матеріалів інвентаризаційної справи, зокрема схема-план земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 3 травня 1971 року, до будинковолодіння АДРЕСА_1 до належного відповідачу на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1 належили господарська споруда - криниця та дерев`яна огорожа.

Із пояснень відповідача ОСОБА_2 вбачається, що бетонний фундамент з металевими трубами без сітки (огорожі) встановлено останнім на місці старої огорожі.

Згідно вимог ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Однак, позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог не надано ні викопіювання з генплану м.Борислава, ні детального плану території по АДРЕСА_2, у якому було б передбачено наявність проїзду загального користуквання паралельно вздовж будинковолодіння відповідача АДРЕСА_1 .

Згідно даних державного земельного кадастру - державного акту на право власності на землю Серії НОМЕР_2 , виданого 24.11.2011р., відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1000кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 , паралельно вздовж його будинковолодіння проходить прохід загального користування, а не проїзд, відтак позовні вимоги позивача Бориславської міської ради про зобов`язання відповідача ОСОБА_2 за його рахунок демонтувати самочинно встановлений бетонний фундамент з металевими трубами без сітки (огорожу) на проїзді загального користування на земельній ділянці, яка знаходиться біля житлового будинку АДРЕСА_1 , не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи та до задоволення не підлягають.

Посилання позивача як на підставу свого позову на проектний план, схему інженерної підготовки території та вертикального планування. Схему інженерних мереж, який виготовлено ФОП архітектором ОСОБА_8 , не береться судом до уваги, оскільки даний проектний план не відповідає вимогам земельно-кадастрової документації, яка виготовлялася під час приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу на праві власності, відомості якої занесено до земельно-кадастрової карти України.

Також судом не береться до уваги постанова адміністративної комісії Бориславської міської ради Львівської області від 12 травня 2017року, відповідно якої відповідача ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні ст.152 КУпАП, в частині встановлення що на АДРЕСА_1 інспектором з благоустрою встановлено розміщення фундаменту з металевими трубами без сітки, яка відповідно до викопіювання схеми Генплану встановлена посередині проїзду (проходу), що частково перешкоджає руху автотранспорту та проходу пішоходів, оскільки із змісту постанови не можливо встановити, чи саме на проїзді чи на проході загального користування відповідачем ОСОБА_7 встановлено бетонний фундамент з металевими трубами; зі змісту постанови не зрозуміло чи на проїзді чи на проході встановлено відповідачем бетонний фундамент.

Встановлені вище обставини, на переконання суду, повністю виключають віднесення згаданої встановленого бетонного фундаменту з металевими трубами без сітки (огорожі), до категорії самочинного будівництва і, як наслідок, можливості застосування щодо даних правовідносин норм ЦК України, котрі врегульовують правовий режим самочинно збудованого нерухомого майна, як і застосування відповідних наслідків щодо його перебудови чи знесення.

Крім того, суд зазначає, що по відношенню до майна відповідача уповноваженими державними органами не застосовувалась передбачена законодавством про містобудівну діяльність процедура щодо приведення такого у відповідність до вимог містобудівного законодавства, не проводилось перевірок та не виносилось жодних приписів за самочинне будівництво. Докази на спростування наведеного у матеріалах справи відсутні і суду учасниками справи не надані.

З огляду на усе вищевказане, судом не встановлено підстав для захисту прав позивача в обраний нею спосіб шляхом зобов`язання відповідача за його рахунок демонтувати самочинно встановлений бетонний фундамент з металевими трубами без сітки (огорожу) на земельній ділянці, яка знаходиться біля житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Одночасно, у звязку із відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача не підлягають до стягнення також і документально підтверджені судові витрати у справі.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81, 89-90, 95, 141, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Бориславської міської ради Львівської області до ОСОБА_2 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про зобов`язання вчинення дій - відмовити.

Позивач: Бориславська міська ради Львівської області .

Відповідач: ОСОБА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21 червня 2019 року.

Головуючий суддя А.Т.Слиш