Справа№340/235/19
Провадження № 2/340/156/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2019 року смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б., в смт Верховина, Верховинського району, Івано-Франківської області, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що під час перебування в шлюбі, у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 На даний час нею подано до Верховинського районного суду заяву про розірвання шлюбу. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча інших аліментних зобов`язань не має, є молодою, працездатного віку особою, їздить на тимчасові заробіки за кордон, де отримує чималу заробітну плату, а тому має можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. А тому просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 03.06.2019 було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін .

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З врахуванням положень ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов`язку.

З врахуванням положень ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі який позивачка бажає розірвати, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданим 07.03.2017 Верховинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с. 3).

Як вбачається із свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого 27.09.2017 Ваиконкомом Буковецької сільської ради Верховинського району, Івано-Франківської області (а.с.4) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 являються батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом безспірно встановлено, що неповнолітня дитина проживає з матір`ю ОСОБА_6 , дані обставини не заперечуються відповідачем по справі.

В той же час позивач в позові зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, хоча має змогу таку допомогу надавати, так як працює не офіційно та має дохід, інших аліментних зобов`язань немає.

А тому, з врахуванням наведеного, вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини є підставною.

При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд виходить з наступного.

Згідно статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017 р.), при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За частинами першою, другою статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який підлягає індексації відповідно до закону.

Таким чином, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, те що відповідач позов в частині визначення розміру аліментів визнав, є здоровою та працездатною людиною, зобов`язаний забезпечувати свою дитину матеріально та виходячи з мінімального розміру аліментів на одну дитину визначеного законом, суд приходить до висновку про те, що слід визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, що з врахуванням наданої допомоги матір`ю дитини, забезпечить їй, належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Суд вважає, що саме такий розмір аліментів є справедливим, так як при визначеному розмірі аліментів дотримується принцип рівності обов`язків батька та матері утримувати дітей до повноліття, а також визначений судом розмір аліментів сприятиме фізичному, духовному і моральному розвитку дитини.

Разом з тим, вимога позивача про стягнення аліментів в більшому розмірі до задоволенню не підлягає, оскільки позивач не надала суду відповідні докази, які б стали підставою для стягнення аліментів відповідно до заявлених вимог.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень 00 копійок (одна тисяча п`ятсот гривень нуль копійок), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 21.05.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів із із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі, в межах суми платежу за один місяць, в розмірі 1500 гривень 00 копійок (одна тисяча п`ятсот гривень нуль копійок).

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; персональний ідентифікаціний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_9 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Бучинський А.Б.