Номер провадження: 22-ц/813/5425/19
Номер справи місцевого суду: 520/4839/18
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря Ющак А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.03.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

В квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 , який неодноразово уточнювала та просила суд стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 20 620,00 грн. щомісячно до повноліття доньки 05.09.2032 року з дня подання позову.

Вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_1 отримує дохід, який дозволяє йому сплачувати суму аліментів з зазначеному розмірі.

У відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі, посилаючись на те, що кожного місяця, з травня 2018 року, перераховує на ім.`я ОСОБА_2 аліменти в розмірі 2 545,00 грн. щомісячно, які вона не отримує.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.03.2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 15 696 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 20.04.2018р. до повноліття дитини. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь Держави у сумі 704,80 грн.

15.04.2019 року ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційну скаргу задовольнити та скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.03.2019 року з ухваленням нового, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 2 500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 20.04.2018р. до повноліття дитини, в іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України дана справа відноситься до категорії малозначних та згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без виклику її учасників.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

Заявник в апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права та невідповідністю висновків у рішенні суду, обставинам справи.

Зокрема заявник зазначає, що отриманий ним дохід зменшився до 10 000,00 грн., а тому визначений судом розмір є порушенням вимог ст. 182 СК України , так як відсутня фінансова можливість у виплаті аліментів в розмірі 15 696,00 грн. щомісячно, як визначив районний суд.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 являється батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 27.09.2014 (а.с.4).

ОСОБА_2 працює в Одеському національному медичному університеті з 23.02.2015 на посаді асистента, заробіток з січня 2017 по квітень 2018 року складає 50343,60 грн. (а.с.37).

Згідно довідки Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУДФС в Одеській області про доходи відповідача, які становлять 95 000,00 грн. - за 2017 рік, 428 500,00 грн. - за 1 квартал 2018, 711399,00 - за 1 півріччя 2018 року та за 3 квартал 2018р. 30 935 грн.

Згідно довідки ТзОВ «Інститут інформаційних технологій «Інтелліас» від 14.11.2018р. (а.с.95), відповідач отримав оплату наданих ним послуг за 2018р. 848924 грн., а саме за 4 квартал 2017р. 95500 грн., за 1 квартал 2018р. 428500 грн., за 2 квартал 2018р. 282899 грн., за 3 квартал 2018р. 30934 грн. та 4 квартал 2018р. 11091 грн.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Визнаючи розмір аліментів районний суд виходив з ј заробітку відповідача в сумі 753 424,00 грн., котрий отримав за перше півріччя 2018 року.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття.

За правилами, передбаченими ст. ст. 180 184, 192 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини: стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу .

Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, врахувавши наведені вище положення, норму статті 180 СК України щодо рівного обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дитині необхідного матеріального утримання, відсутності у відповідача інших дітей та/або утриманців, відсутності істотних обставин, які могли б впливати на виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків, наявності стабільного доходу, а отже і можливості сплачувати аліменти, з урахуванням інтересів та потреб саме дитини, дійшов обґрунтованого висновку про те, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 15 696 грн. щомісячно.

Судова колегія погоджується з судженням районного суду, що дохід ОСОБА_1 дає можливість виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання, а саме: сплачувати аліменти у визначеному судом першої інстанції розмірі на утримання своєї доньки до досягнення нею повноліття.

Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом статті 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Виходячи з того, що при визначенні розміру аліментів районний суд врахував дохід відповідача за 2018 трік, який становить 848 924,00 грн. та з урахуванням вимог ст. 182 СК України, судова кодегія з підстав 375 ЦПК України апеляційну скаргу зашишає без задоволення, а трішення суду першої інстанції без змін.

Посилання на отримання доходу в розмірі 33 865,00 грн. за І квартал 2019 року не позбавляє його права на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, який не дозволяє стягувати аліменти в зазначеній сумі.

Посилання заявника на зменшення його доходу оцінюється критично, так як його дохід на час призначення аліментів становив 848 924,00 грн.

Виходячи з того, що відповідач не спростував розмір свого доходу судова колегія приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_1 , а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 06.03.2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції

Повний текст постанови складено 27.06.2019 року.

Головуючий Л.А. Гірняк

Судді: С.М. Сегеда

Т.В. Цюра