Справа № 388/1055/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
06.06.2019 року Долинський районний суд Кіровоградської області в складі :
головуючого судді Степанов С.В.
при секретарі Поліщук Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Долинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Долинський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулись до суду з позовом до відповідача мотивуючи свої вимоги наступним.
ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який виявився не вдалим та був розірваний. Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем.
Згідно нотаріально посвідченого договору дарування від 09.12.2003 року, позивач разом відповідачем були власниками 1 / 2 частини житлового будинку з будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 . У вищевказаному будинку, позивач, діти та відповідач не проживаюь з 2004 року, що підтверджується довідкою голови вуличного комітету від 31.07.2018 р.
18.4.2011рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області
з відповідача на користь позивача на утримання двох дітей стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.04.2011 року до повноліття дітей.
В зв`язку з тим, що відповідач мав велику заборгованість перед позивачем по сплаті аліментів, на його частину зазначеного нерухомого майна був накладений арешт.
03.04.2018 року прилюдні торги по реалізації арештованої належної відповідачу 1 /4 частини житлового будинку з будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 не відбулися, позивач виявила бажання вказану частину вищевказаного не реалізованого нерухомого майна залишити за собою, що підтверджуєш, нотаріально посвідченим свідоцтвом від 26.07.2018 року (а.с. 8).
На підставі вищевказаного свідоцтва до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності були внесені відомості, що позивач є власником 1 / 4 частини житлового будинку з будівлями та спорудами і земельне ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 , що належало відповідачу згідно нотаріально посвідченого договору дарування від 09.12.2003 року.
Дана ситуація чинить перешкоди позивачам у користуванні та розпорядженні своїм майном, що змусило їх звернутися до суду з даним позовом.
В судовому засіданні сторона позивача заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
В судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, на його адресу місця реєстрації та проживання направлялись рекомендовані листи з повідомленням про розгляд справи. Відзив до суду не надавав.
Представник третьої особи до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, надавав заяву про розгляд справи без участі їх представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог.
З огляду на вказане та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює заочне рішення що не суперечить вимогам статті 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Копією договору дарування від 09.12.2003р. підтверджено, що позивач разом відповідачем були власниками 1 / 2 частини житлового будинку з будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 (а.с.4).
Із копії нотаріально посвідченого свідоцтва від 26.07.2018 року підтверджено передачу майна боржника ОСОБА_2 . стягувачу ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).
Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексий номер 132547569 від 30.07.2018 року вбачається, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної (спільної часткової) власності в розмірі 1 / 4 частки належить ОСОБА_1 (а.с. 9).
Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексий номер 132549920 від 30.07.2018 року вбачається, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної (спільної часткової) власності в розмірі 1 / 2 частки належить ОСОБА_1 (а.с. 10).
З копії довідки засвідченої секретарем Долинської міської ради від 31.07.2018р. слідує, що відовідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 але дійсно з 2004 року у вказаному будинку не проживає (а.с.6).
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно приписів ст. 15 ЦК України, ст.3 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в судовому порядку у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частина перша статті 383 ЦК України передбачає, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. ст. 150, 156 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для: собистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею першою Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, до якої України приєдналась 17 липня 1997 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Враховуючи вище викладене встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на проаві приватної (спільної часткової ) власності позивачу ОСОБА_1 ( 1 /3 частка та 1 /2 частки), а відповідач ОСОБА_2 у вказаному будинку зареєстрований та з 2004 року в ньому не проживає, дане унеможливлює позивачів у здійсненні будь-яких дій щодо користування та розпорядження своїм майном. З огляду на встановленні обставини, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивачів.
Керуючись ст.ст 12, 13, 258, 259, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП- НОМЕР_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Долинський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області (місцезнаходження: вул.. Нова, 42, м. Долинська, Кіровоградська область) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача відповідно до ст.284 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Долинського районного суду С. В. Степанов