ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року

м. Харків

справа № 638/477/17

провадження № 22-ц/818/2038/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сватенко Н.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Гаражно-будівельний кооператив «Ювілейний-2»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова, ухвалене 04 лютого 2019 року о 14 годині 56 хвилин у складі судді Грищенка І.О.,-

установив:

16 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, після уточнення якого у червні 2017 року (а.с. 86-88) просив визнати дії Гаражно-будівельного кооперативу (ГБК) «Ювілейний-2» в особі його голови ОСОБА_3 щодо ненадання відповіді на звернення незаконними, зобов`язати надати відповідь на заяву від 21 листопада 2016 року, зобов`язати відповідача відшкодувати завдану матеріалну шкоду у розмірі 47 грн. 72 коп. і моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить гараж НОМЕР_1 на території ГБК "Ювілейний-2". 21 листопада 2016 року позивач направив на адресу відповідача заяву про надання йому інформації про складову щомісячної оплати за послуги які надає кооператив власникам гаражів, протоколів загальних зборів власників гаражів та конференції ГК « Ювілейний - 2», копії протоколів зборів бригад, сплативши при цьому за послуги пошти 38 грн. 36 коп. 01 грудня 2016 року на поштовому відділенні він отримав не вручену заяву в конвертом з підстав того, що адресатом вона не була одержана через відмову отримання. За кур`єрську доставку ОСОБА_1 сплатив 09 грн. 36 коп. Відмовою ГБК «Ювілейний-2» отримати заяву та надати відповідь позивачу була завдана матеріальна шкода у розмірі 47 грн. 72 коп. та моральна шкода, оцінена у 2 000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 04 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що направлена ОСОБА_1 заява від 21.11.2016 року представником ГБК «Ювілейний-2» отримана не була. Інформація з приводу порушених у заяві питань була розміщена на дошці об`яв кооперативу, є у вільному доступі. Позивач проти цього не заперечував, однак бажає отримати таку інформацію письмово та виключно засобами поштового зв`язку. Голова кооперативу пояснив, що особисто до нього ОСОБА_1 з приводу визначених питань на особистих прийомах чи при усному спілкуванні не звертався. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про недоведеність порушення прав позивача з боку керівництва ГБК «Ювілейний-2» та відсутність доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди.

ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. А саме, судом були враховані лише показання відповідача, які нічим не підтверджені. Відповіді на поставлені у заяві питання апелянт так і не отримав. Поштова кореспонденція була не отримана відповідачем внаслідок його протиправних дій. Позивач має право на отримання від ГБК запитуваної інформації як один із власників гаража.

ОСОБА_3., діючи в інтересах ГБК «Ювілейний-2», у запереченнях на апеляційну скаргу висловив незгоду із доводами апеляційної скарги. Посилається на те, що за отримання кореспонденції для ГБК у 2016 році відповідав комендант ОСОБА_2 , який на час розгляду справи звільнений у зв`язку із неналежним виконанням своїх службових обов`язків. Вся інформація щодо діяльності кооперативу розміщена на стендах у вільному доступі крім тієї, що належить до конфіденційної, комерційної та персональної. Лист, на який ОСОБА_1 просить надати відповідь, ним не отримувався, тому і письмово відповісти на нього не можливо.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи у межах доводів апеляційної скарги, заперечень на неї та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні з наступних підстав.

Пунктами 1, 4 частини першої, частиною другою статті 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) передбачено, що підставами для скасування судового рішення частково та зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником гаража НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , що знаходиться на території ГБК «Ювілейний-2» (а.с. 6, 93-94).

21 листопада 2016 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив на адресу: АДРЕСА_3 заяву для ГБК «Ювілейний-2» ОСОБА_3 (а.с. 2, 4, 5). У заяві він просив надати йому довідку про складову щомісячної оплати за послуги, які надає кооператив власникам гаражів та копії протоколів зборів за списком. Вказана заява не була вручена ГБК «Ювілейний-2» за відмовою адресата від одержання.

Стаття 5 Закону України № 2657-XII від 02.10.1992 «Про інформацію» гарантує кожному право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Частиною першою статті 1 Закону України № 393/96-ВР 02.10.1996 «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частини 1,3 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» також встановлюють, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Вказана норма гарантує безумовне право особи на одержання відповіді на свою заяву (звернення) від будь-якого суб`єкта звернення незалежно від виду та форми власності, оскільки саме так державою гарантується забезпечення і утвердження прав, свобод та інтересів людини, закріплених Конституцією та чинним законодавством, що є головним обов`язком держави.

Згідно затвердженого протоколом зборів уповноважених ГБК «Ювілений-2» від 17 вересня 2016 року статуту (надалі Статут) Головою кооперативу на той час був ОСОБА_3 . Юридичною адресою кооперативу пунктом 1.7 статті 1 визначено: АДРЕСА_3 (а.с. 181-200).

Кооператив є неприбутковою (некомерційною) організацією (п. 1.5 статті 1 Статуту).

При цьому Голова кооперативу, з-поміж іншого, представляє Кооператив у зносинах з фізичними особами (п. 4.4.1 статті 4 Статуту).

ОСОБА_1 направив свою заяву від 21 листопада 2016 року на юридичну адресу кооперативу, ОСОБА_3 не отримав її внаслідок відмови уповноваженої особи кооперативу отримати кореспонденцію. В розумінні вказаних вище статей закону зазначене не може бути підставою для ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 і не звільняє Голову правління від обов`язку надати письмову відповідь на подану заяву.

Суд першої інстанції помилково виходив із недоведеності порушення прав ОСОБА_1 , тому рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про визнання бездіяльності кооперативу незаконною належить скасувати. Ухвалити в цій частині нову постанову, якою позов в цій частині задовольнити.

В судовому засіданні в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що не заперечує проти права позивача на отримання інформації про те з чого складається щомісячна оплата за послуги, які надає кооператив власникам гаражів, яка є відкритою та розміщена на дошці оголошень на території кооперативу. Зазначене підтверджується даними фотокартки дошки оголошень з відповідним кошторисом доходів та видатків ГБК «Ювілейний-2» на 2017 рік (а.с. 62). Проте враховуючи те, що позивач має право отримати відповідь на своє звернення особисто, судова колегія вважає, що позов про покладення на відповідача обов`язку надати ОСОБА_1 відповідь на його звернення від 21.11.2016 року в цій частині також підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про інформацію» за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Інша інформація, надання якої вимагає позивач, стосується діяльності ГБК «Ювілейний -2», членом якого позивач не є (а.с. 179 - 180), і тому позивач може отримати таку інформацію тільки за згодою правління Кооперативу або його голови відповідно до положень статуту Кооперативу.

При цьому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з ГБК «Ювілейний-2» матеріальної та моральної шкоди у зв`язку із недоведеністю позовних вимог в цій частині.

Згідно п.1 ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).

Звертаючись із позовною заявою по стягнення з ГБК «Ювілейний-2» 47 грн. 72 коп. у якості відшкодування майнової шкоди, ОСОБА_1 не врахував, що зазначені кошти сплачені ним не для відновлення свого порушеного права на отримання інформації. Ці кошти сплачені ним на оплату послуг поштового зв`язку в процесі реалізації свого права на отримання інформації, тому не можуть вважатися майновою шкодою в розумінні ЦК України.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2 Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. 5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

В супереч вимог ст. 12,81 ЦПК України позивач не довів суду, що своєю бездіяльністю відповідач завдав позивачу матеріальну та моральну шкоду.

Враховуючи викладене, колегія суддів знаходить доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 частково обґрунтованими. Рішення суду належить змінити, скасувавши в частині відмови у задоволенні позову про визнання бездіяльності незаконною та покладення на ГБК «Ювілейний - 2» обов`язку надати відповідь про те, з чого складається щомісячна оплата за послуги, які надає кооператив власникам гаражів. Позов ОСОБА_1 в цій частині підлягає задоволенню. В іншій частині рішення суду належить залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постновив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 04 лютого 2019 року в частині відмови у задоволенні позову про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання надати відповідь скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову.

Визнати бездіяльність Гаражного кооперативу «Ювілейний-2» щодо ненадання відповіді на письмове звернення незаконною та зобов`язати Гаражний кооператив «Ювілейний-2» надати ОСОБА_1 відповідь про те, з чого складається щомісячна оплата за послуги які надає кооператив власникам гаражів .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і підлягає оскарженню в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 червня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний