Справа № 365/334/18
Номер провадження: 2/365/21/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.05.2019 cмт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Денисенко Н.О.

секретар

судового засідання Хрущ Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Згурівська районна державна адміністрація Київської області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області про поновлення прав землекористувача, визнання незаконними рішень сільської ради та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

за участі представників

позивача ОСОБА_3 .

відповідача ОСОБА_4 .

В С Т А Н О В И В:

13.06.2018 позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що рішенням Лизогубовослобідської сільської ради народних депутатів Згурівського району Київської області від 18.08.1997 № 12 йому було надано в постійне користування земельну ділянку по АДРЕСА_1 біля його будинку з лівої сторони, відступивши 10 метрів від стадіону, із наступним заміром її площі. З того часу він добросовісно та відкрито використовував її для ведення особистого селянського господарства, а саме, очистив від сміття та чагарників, спиляв та вивіз дерева. Поніс значні матеріальні затрати на придбання мінеральних та органічних добрив для підвищення родючості цієї земельної ділянки, а також у зв`язку з поривом центрального водопроводу та підтопленням майже 70 % її площі.

Рішенням Лизогубовослобідської сільської ради від 22.09.2017 № 113-19-VІІ йому було відмовлено у передачі цієї земельної ділянки у власність, чим порушено його права як законного користувача. Заміри площі спірної земельної ділянки були проведені за його зверненням лише у вересні 2017 року, що підтверджується Актом проведення виміру земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що розташована біля будинку ОСОБА_1 від 27.09.2017 № 02-03-359, згідно з яким орієнтовний розмір земельної ділянки становить 0,349 га.

Рішенням сесії Лизогубовослобідської сільської ради від 24.11.2017 № 124-21-VІІ йому необґрунтовано було відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо відновлення та встановлення меж земельної ділянки площею 0,349 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

З метою встановлення точного розміру спірної земельної ділянки він виготовив її кадастровий план, звернувшись до відповідного спеціаліста. Згідно з цим планом площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 що знаходиться у його користуванні, становить 0,25 га та не відповідає замірам, зазначеним в Акті.

Пізніше йому стало відомо що рішенням сесії Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області від 23.11.2016 № 62-11- VІІ зазначену земельну ділянку було надано у власність ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Пунктом 2 цього рішення надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку за зазначеною адресою. Цій земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1 . Згурівська районна державна адміністрація Київської області зареєструвала право власності ОСОБА_2 на цю земельну ділянку, чим порушено його права як законного користувача зазначеною земельною ділянкою, яка перебувала у його користування із 1997 року, тому просить поновити його права як користувача земельною ділянкою, площею 0,25 га, по АДРЕСА_1 та визнати за ним право користування зазначеною земельною ділянкою згідно з кадастровим планом земельної ділянки за 2018 рік, визнати незаконним та скасувати рішення сесії Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області від 22.09.2017 № 113-19-VІІ про відмову у передачі йому у власність земельної ділянки та зобов`язати сільську раду розглянути та вирішити питання про надання дозволу на розробку технічної документації щодо відновлення та встановлення меж земельної ділянки, площею 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , визнати незаконним та скасуватирішення сесії Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області від 24 листопада 2017 року № 124-21-VІІ про відмову у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо відновлення та встановлення меж земельної ділянки площею 0,39 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої по АДРЕСА_1 , визнати незаконним та скасуватирішення сесії Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області від 23.11.2016 № 62-11-VІІ про надання гр. ОСОБА_6 у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, по АДРЕСА_2 , скасувати державну реєстрацію права власності відповідача на зазначену земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2 НОМЕР_1 , здійснену Згурівською районною державною адміністрацією Київської області 17.01.2018, номер запису про право (в державному реєстрі прав): 24468136 та виключити номер запису із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та стягнути із відповідачів понесені судові витрати.

У відзиві на позов ОСОБА_2 посилається на те, що позовні вимоги є безпідставними та спростовуються самим позивачем, оскільки позивач не набув та не мав права користування спірною земельною ділянкою. Відповідно до статті 22 ЗК України від 18.12.1990 право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до ст. 125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації, а з 02.05.2009 право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Натомість позивач стверджує, що документів, що посвідчують його право на користування спірною земельною ділянкою, до моменту передання її ОСОБА_2 він не одержував. Позивач також стверджує, що використовував спірну земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що не відповідає дійсності, оскільки за цією ділянкою ніхто не доглядав та вона була захаращена сміттям. Якщо припустити, що позивач насправді використовував цю земельну ділянку у зазначених цілях, то тим самим порушував рішення сільської ради від 18.08.1997 № 12, в якому зазначено цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування будинку.

Крім того, згідно з даними Державного земельного кадастру за позивачем на праві постійного користування вже обліковується зареєстрована земельна ділянка, площею 0,25 га, з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного та дачного будівництва з кадастровим номером НОМЕР_3 , на якій знаходиться садиба та його будинок, сусідня земельна ділянка на праві постійного користування для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер якої НОМЕР_4 , та земельна ділянка, площею 3,343 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2 НОМЕР_5 .

Відтак позивач вже є користувачем земельних ділянок, в тому числі й земельної ділянки, на якій розміщена його садиба, в максимальному розмірі (0,25га), а тому надання спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 жодним чином не порушує прав та законних інтересів позивача, оскільки відповідно до норм статей 116, 121 ЗК України він вже не має законних підстав претендувати на безоплатну передачу (приватизацію) іншої земельної ділянки, окрім тих, якими вже володіє.

У письмових поясненнях сільський голова Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області зазначає, що відповідно до рішення сільської ради від 18.08.1997 ОСОБА_1 дійсно було надано у користування земельну ділянку для обслуговування будинку по АДРЕСА_1 , біля його будинку, з лівої сторони, відступивши 10 метрів від стадіону. Однак позивач не набув права користування цією земельною ділянкою, оскільки не отримав документів, що посвідчували б його право на користування спірною земельною ділянкою до моменту передання її у власність ОСОБА_2 та не вимірював її площу. Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 звертався до сільської ради з порушенням вимог статей 118 та 121 ЗК України та після прийняття рішення про надання дозволу відповідачу ОСОБА_2 на розробку проекту із землеустрою, рішення сільської ради від 22.09.2017 № 113-19-VІІ та від 24.11.2017 № 124-21-VІІ є правомірними та відсутні підстави для їх скасування. Відповідно до земельної книги по селу Лизогубова Слобода позивач має земельні ділянки, площею 3,343 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,25 га - для будівництва та обслуговування будинку та, площею 0,03326 га, для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 , та, площею 0,7326 га для ведення особистого селянського господарства та вулиці Дружби.

У письмових поясненнях представник Згурівської районної державної адміністрації Київської області посилається на те, що відповідно до рішення Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області від 18.08.1997 № 12 ОСОБА_1 надано в постійне користування земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування будинку. В подальшому рішенням цієї сільської ради від 22.09.2017 № 113-19-VІІ та від 24.11.2017 № 124-21-VІІ ОСОБА_1 було відмовлено у наданні у приватну власність спірної земельної ділянки, орієнтовною площею 0,39 га, та у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо відновлення та встановлення меж земельної ділянки, площею 0,394 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої по АДРЕСА_2 , оскільки на виконання рішення Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області від 18.08.1997 № 12 ОСОБА_1 не встановив межі земельної ділянки та не виготовив державного акта на право постійного користування землею. Таким чином позивач не набув відповідно до статті 22 ЗК України 1992 року права постійного користування спірною земельною ділянкою, тому просить відмовити у позові повністю.

Ухвалою суду від 06.02.2019, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача про допит свідків та про визнання обов`язковою явку сільського голови.

Ухвалою суду від 18.03.2019, занесеною до протоколу судового засідання, витребувано від архівного сектору Згурівської районної державної адміністрації копію рішень сільської ради від 16.01.2009 та від 31.03.2015.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю, представники відповідачів позов не визнали повністю, треті особи у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, представник Згурівської районної державної адміністрації Київської області направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнає повністю, Головне управління у Київській області про причини неявки не повідомило.

В судовому засіданні позивач та його представник надали пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Позивач також зазначив, що на спірній земельній ділянці відсутній житловий будинок.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 надав пояснення, які повністю відтворюють зміст відзиву на позов. Крім того пояснив, що, на його думку, рішенням сесії від 18.08.1997 № 12 позивачу була надана земельна ділянка для обслуговування житлового будинку по місцю проживання останнього, на яку той оформив своє право власності.

В судовому засіданні сільський голова Лизогубовослобідської сільської ради ОСОБА_7 надала пояснення, які повністю відтворюють зміст її письмових пояснень. Зазначила, що позивач не доглядав за спірною земельною ділянкою, оскільки цим займалася сільська рада та школа. Також пояснила, що батько позивача ОСОБА_8 неодноразово звертався до сільської ради з проханням прибрати територію цієї ділянки, що межує із садибою його сина. Відповідач ОСОБА_2 виготовила технічну документацію та навела порядок на земельній ділянці, після чого позивач звернувся до сільської ради із заявою. Свідок ОСОБА_9 був присутній на сесії сільської ради, на якій вирішувалось питання про надання ОСОБА_2 цієї земельної ділянки, проте не надав жодної інформації щодо іншого її користувача. Ця земельна ділянка надавалась у 2008 році ОСОБА_10 , який у 2015 році відмовився від неї. Вона не надала відповіді на запит адвоката щодо цільового призначення спірної земельної ділянки станом на 1997 рік у зв`язку з відсутністю такої інформації внаслідок знищення документів. ОСОБА_2 надана земельна ділянка для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_11 показали, що позивач після отримання земельної ділянки понад 10-15 років тому почав наводити на ній порядок, прибирав, косив, пиляв старі дерева та насаджував нові, у чому вони йому допомагали. Проте цю земельну ділянку затопило водою і лише понад три-чотири роки тому вода зійшла. ОСОБА_9 також приймав участь у проведенні замірів земельної ділянки на прохання сільського голови, коли була складена схема.

Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що рішенням Лизогубовослобідської сільської ради народних депутатів Згурівського району Київської області від 18.08.1997 № 12 ОСОБА_1 було надано в постійне користування земельну ділянку для обслуговування будинку по АДРЕСА_1 , біля його будинку з лівої сторони, відступивши 10 метрів від стадіону, площу виміряти (т.1 а.с.12).

За змістом статті 19 ЗК України 1990 року (в редакції, яка була чинною на час прийняття рішення від 18.08.1997 № 12) сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів.

Надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок.

Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації.

Підприємство, установа, організація та громадяни, заінтересовані в одержанні земельних ділянок, звертаються з відповідним клопотанням (громадянин з заявою) до місцевої Ради народних депутатів, яка має право надавати земельні ділянки. Клопотання про відведення ділянок, що надаються Верховною Радою України, подаються до обласної, Київської, Севастопольської міської Ради народних депутатів.

До клопотання додаються: копія генерального плану будівництва або інші графічні матеріали, що обґрунтовують розмір намічуваної для відведення площі, титульний список або довідка про фінансування будівництва, проект рекультивації земель, інші матеріали.

У заяві громадянина про надання земельної ділянки вказуються бажані її розмір і місце розташування, мета використання.

Відповідна місцева Рада народних депутатів розглядає клопотання (заяву) у строк не більше місяця, дає дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки і одночасно повідомляє про це Раду народних депутатів, на території якої розташована намічувана для відведення земельна ділянка.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель.

Статтею 22 ЗК України 1990 року встановлено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Із рішення Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області від 22.09.2017 № 113-19-VІІ вбачається, що розглянувши заяву ОСОБА_1 про передачу у власність земельної ділянки, площею 0,39 га, з лівої сторони від його житлового будинку, яка межує з земельною ділянкою з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка перебуває у його приватній власності, сільська рада вирішила відмовити ОСОБА_1 у передачі йому у приватну власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,39 га, та рекомендувала звернутися до суду для вирішення зазначеного питання (т.1 а.с.13).

Рішенням Лизогубовослобідської сільська рада Згурівського району Київської області від 24.11.2017 № 124-21-VІІ відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку технічної документації щодо відновлення та встановлення меж земельної ділянки, площею 0,349 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої по АДРЕСА_2 (т.1 а.с.14).

Відповідно до Акта проведення виміру земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що розташована біля будинку ОСОБА_12 Ю.Г ОСОБА_13 , від 27.09.2017 вих. № 02-03-359, орієнтовний розмір ділянки становить 0,349 га (т.1 а.с.16).

Згідно з Кадастровим планом земельної ділянки, виготовленим на замовлення ОСОБА_12 Ю.Г., визначено її площу, яка становить 0,25 га (т.1 а.с.18).

Згідно до вимог ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. ст. 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування належить, зокрема, земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Рішенням Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області 16.01.2009 № 131-15-V ОСОБА_10 було надано земельну ділянку для будівництва по АДРЕСА_3 Крупської з площею згідно з обміру. Рішенням цієї сільської ради від 31.03.2015 № 175-36-VІ за заявою ОСОБА_10 припинено право користування цією земельною ділянкою (т.1 а.с.247, 248-249).

Відповідно до адресної довідки Радоніч ( ОСОБА_6 ) зареєстрована по АДРЕСА_2 (т.1 а.с.33).

Рішенням Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області від 23.11.2016 № 62-11-VІІ ОСОБА_6 надано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, в АДРЕСА_2 , та надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, в АДРЕСА_2 .с.15, т.2 а.с.32).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд на підставі ст. 12 ЦПК України роз`яснював представнику позивача про необхідність уточнення позовних вимог у частині зазначення цільового призначення спірної земельної ділянки, щодо якої позивач просить поновити його права як землекористувача та вирішити питання про передачу у власність. Проте сторона позивача позовні вимоги не уточнила, пославшись на те, що не отримали відповіді на свій запит з цього питання.

Однак з матеріалів справи, зокрема рішення сільської ради від 23.11.2016 № 62-11-VІІ, вбачається, що спірна земельна ділянка має цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких належних і допустимих доказів виділення спірної земельної ділянки в натурі, встановлення меж земельної ділянки, оформлення технічної документації позивач не надав, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не вчиняв будь-яких дій щодо належного оформлення своїх прав на цю земельну ділянку до моменту передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_14

Посилання представника відповідача ОСОБА_4 на те, що рішенням сільської ради від 18.08.1997 № 12 позивачу надано у користування земельна ділянка, якою він користується натепер для обслуговування житлового будинку, спростовується цим рішенням, з якого вбачається, що земельна ділянка надана біля будинку з лівої сторони.

Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що в позові необхідно відмовити повністю, оскільки судовому засіданні не доведено, що діями відповідачів порушено право позивача на спірну земельну ділянку та позивач, отримавши рішення від 18.08.1997 № 12, не набув у встановленому законом порядку права користування нею, її межі в натурі не виносив, документи, що посвідчували б право користування чи право власності на неї не оформив та не провів її державної реєстрації.

Право на земельну ділянку підлягає захисту у разі його порушення як власника чи користувача такої ділянки. При цьому таке право повинно підтверджуватися відповідними документами, у розумінні статей 116, 125, 126 Земельного кодексу України.

Сам факт періодичного догляду за земельною ділянкою не є правовою підставою для задоволення позову.

Натомість позивач вже реалізував своє право постійного користування земельними ділянками та має у користуванні земельні ділянки, площею 0,25 га, для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва та площею 0,0326 га, для ведення особистого селянського господарства у селі Лизогубова АДРЕСА_4 району Київської АДРЕСА_5 (т.1 а.с 73-74).

Інші позовні вимоги є похідними до цієї вимоги, відтак у позивача відсутнє право вимоги щодо них.

У тексті позову найменування сільської ради іноді зазначається як «Лизогубівська», що суд оцінює як допущену описку.

При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 3524,00 грн (т.1 а.с.1), які на підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно покласти на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 142-145 Конституції України, ст.ст. 81, 116, 125, 126 ЗК України, ст.ст. 19, 22 ЗК України 1990 року, ст.ст. ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76, 80, 81, 89, 141, 259, 263 265, 273 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Згурівська районна державна адміністрація Київської області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області про поновлення прав землекористувача, визнання незаконними рішень сільської ради та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_7 , зареєстрована по АДРЕСА_8 ,

Відповідач Лизогубовослобідська сільська рада Згурівського району Київської області, вулиця Дружби, буд. 2 село Лизогубова Слобода Згурівського району Київської області, 07650, ідентифікаційний код в .

Третя особа Згурівська районна державна адміністрація Київської області, вулиця Українська, 19 смт. Згурівка Київської області, 07601, ідентифікаційний код в .

Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Київській області, вулиця Серпова, 3/14 місто Київ, 03115, ідентифікаційний код в .

Повне 7 червня 2019 року.

Головуючий суддя Н.О. Денисенко