Справа № 159/1388/17 Головуючий у 1 інстанції: Логвинюк І. М.
Провадження № 22-ц/802/667/19 Категорія: 43 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,

секретар судового засідання - Галицька І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, третя особа - Волинське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, про зобов`язання надати житло та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано виконавчий комітет Ковельської міської ради Волинської області надати ОСОБА_1 , як дитині-сироті та особі, яка користується правом позачергового отримання житла з 29 серпня 1986 року, благоустроєне жиле приміщення (житло) у м. Ковелі Волинської області відповідно до ст.ст. 43, 46 ЖК України, норм житлової площі, встановлених санітарних і технічних вимог, а також - її черговості у списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень.

У решті позову відмовлено.

Стягнуто з відповідача в дохід держави 640 грн. судового збору.

Дане рішення набрало законної сили 30 січня 2018 року.

14 січня 2019 року позивач ОСОБА_1 подала суду заяву про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами вказаного рішення суду.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач - виконавчий комітет Ковельської міської ради Волинської області, посилаючись на її безпідставність, просить залишити її без задоволення.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Таким чином, необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи, вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час ухвалення рішення, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після ухвалення рішення обставини, а також обставини, які могли бути встановлені судом при виконанні вимог ст.10 ЦПК України (у редакції на дату ухвалення рішення). Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, що виявлені після ухвалення рішення суду.

У заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами позивач ОСОБА_1 зазначає, що вона після 14.12.2018 отримала від Ковельської міськради Волинської області лист за № 1.04/950 від 11.12.2018 про те, що придбання житла дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування і особам з їх числа здійснюється на виконання міської цільової соціальної Програми, затвердженої рішенням Ковельської міськради від 24.11.2016 №16/7. Отримавши зазначений лист, їй стало відомо про істотні для справи обставини, а саме те, що на час прийняття органом місцевого самоврядування рішення від 24.11.2016 №16/7 вона перебувала на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, а з 29.08.1986 із правом на першочергове отримання житла як дитина-сирота, проте, не охоплена Програмою . Такими неправомірними діями відповідача їй завдано моральної шкоди. Вона вважає, що саме це є тією обставиною, що передбачена п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Однак, зазначені доводи заявника не є нововиявленими обставинами, а є новими доказами, що отримані після ухвалення рішення суду.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1 , вона просила зобов`язати виконком Ковельської міськради Волинської області надати їй житло як особі, яка має право на позачергове його отримання з 29.08.1986. У заяві від 28.09.2017 про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на її користь 50000 грн. моральної шкоди, посилаючись на отримане її представником повідомлення від начальника відділу обліку, розподілу та приватизації житла виконкому Ковельської міськради Волинської області Іваненко Н.М. про придбання у 2017 році квартири дитині-сироті згідно із спеціальною програмою як особі, яка має право на позачергове отримання житла та заподіяння їй такими неправомірними діями відповідача моральної шкоди (т.1 а.с.1-3, 59-60).

Таким чином, станом на 28.09.2017 ОСОБА_1 уже було відомо про Програму, за якою було придбано житло відповідачем іншій особі як дитині-сироті.

Судом вірно встановлено, що рішення органу місцевого самоврядування, яким було затверджено Програму та сама Програма на час розгляду справи судом та на дату ухвалення рішення суду першої інстанції уже існували та інформація про них була загальнодоступною, у тому числі і для заявника.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03 § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що у неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA. № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Виходячи із викладеного, давши вірну оцінку обставинам справи, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами справи і не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст.268 ч.5, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді