ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року

м.Суми

Справа №583/202/19

Номер провадження 22-ц/816/2732/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

у присутності Державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації апарату Тростянецької міської ради Манченко Ольги Олександрівни

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2019 року в складі судді Ярошенко Т.О., ухваленого у м. Охтирка, повний текст якого складено 22 лютого 2019 року,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації апарату Тростянецької міської ради Манченко Ольги Олександрівни про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

в с т а н о в и в :

15 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації апарату Тростянецької міської ради Манченко О.О. (далі - державний реєстратор Манченко О.О.), вимоги якого 22 січня 2019 року уточнив та просив скасувати рішення державного реєстратора від 02 червня 2016 року № 29875068 про державну реєстрацію права власності на окрему житлову квартиру № 50 багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 за виконавчим комітетом Охтирської міської ради у формі комунальної власності. Свої вимоги мотивує тим, що його дружина ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 10 липня 1992 року придбала у виконавчого комітету Охтирської міської Ради народних депутатів спірну квартиру, яку вони з дружиною використовують за призначенням, проте право власності на яку у встановленому законом порядку вони не зареєстрували. 31 травня 2016 року до державного реєстратора звернулась начальник відділу обліку, контролю, приватизації комунального майна та енергозбереження управління ЖКГ Охтирської міської ради Бочкарьова Л.І. із заявою про проведення державної реєстрації права власності на спірну квартиру за виконавчим комітетом Охтирської міської ради, що і було зроблено оскаржуваним рішенням. На думку позивача, ОСОБА_3 не мала повноважень на час звернення з вказаною заявою, оскільки з 30 травня 2016 року вона була відсторонена від роботи в органах місцевого самоврядування. До того ж, її заява не була підписана, а правовою підставою для реєстрації слугував дублікат договору дарування дружиною заявника спірної квартири виконкому міської ради у 1997 році. Зазначає, що державний реєстратор не мала права приймати оскаржуване рішення на підставі поданих документів, які мали значні недоліки та були неналежними.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 з рішенням не погодився та оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення, неповне з`ясування обставин у справі, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В апеляційній скарзі заявник вказує, що оскаржуване рішення державним реєстратором було прийнято у період, коли у суді вирішувався сімейних спір між позивачем та його дружиною щодо визнання права власності на спільне майно подружжя у цивільній справі № 583/1668/16-ц, остаточне рішення у якій ще не було прийнято. Звертає увагу суду на відсутність у ОСОБА_3 повноважень посадової особи місцевого самоврядування на подання заяви про реєстрацію права власності на спірну квартиру за Виконавчим комітетом Охтирської міської ради. Зазначає, що предмет і підстави позову у адміністративній справі № 583/1576/17 не є тотожними предмету і підставам позову у даній справі та, крім того, у адміністративній справі спір про право не вирішувався. Вважає, що оскільки не давав згоду на дарування квартири дружиною на користь виконавчого комітету, тому має право захищати своє право на квартиру як на спільну сумісну власність подружжя. Також посилається на численні порушення, допущені при здійсненні державної реєстрації спірної квартири за виконавчим комітетом. Крім того, заявник апеляційної скарги висловив свої заперечення на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 січня 2019 року про відкриття провадження у справі, вказавши, що у провадженні цього ж суду перебуває справа № 583/1576/17, у якій вирішується спір між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому суд мав відмовити у відкритті провадження у даній справі. Вказує, що суд безпідставно визнав спір малозначним та призначив його розгляд без виклику сторін. Не погоджується ОСОБА_1 і з ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2019 року про відмову у задоволенні його заяви про зупинення провадження у даній справі до розгляду цивільної справи №583/356/18 за позовом ОСОБА_2 про скасування дублікату договору дарування спірної квартири від 27 травня 1997 року та до об`єднання позовних вимог в одне провадження у справі № 583/4762/18.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив проти задоволення апеляційної скарги і зазначив, що факт набуття виконавчим комітетом Охтирської міської ради права власності на квартиру було підтверджено і визнано БТІ згідно законодавства , чинного на час проведення первинної реєстрації, тому державним реєстратором була здійснене перенесення вже зареєстрованого речового права до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно законодавства, яке діяло на момент подання заяви.

Апелянт в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений шляхом направлення повістки на адресою, зазначеною ним у позові та апеляційній скарзі, а тому колегія суддів вважає за необхідне слухати справу у його відсутність, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення проти апеляційної скарги відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі і додатково поданими доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2018 року у справі № 583/1576/17, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2018 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації апарату Тростянецької міської ради Манченко О.О., третя особа - Виконавчий комітет Охтирської міської ради Сумської області, про скасування або визнання недійсним рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на житлову квартиру АДРЕСА_4 за Виконавчим комітетом Охтирської міської ради (а.с.39-49).

Даним рішенням суду було встановлено, що 10 липня 1992 року між виконкомом Охтирської міської ради народних депутатів в особі юрисконсульта ВЖКГ Охтирського міськвиконкому ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений договір, за умовами якого ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_4 , вказаний договір зареєстровано в реєстрі за № 3267.

В подальшому ОСОБА_2 подарувала, а виконком Охтирської міської ради народних депутатів прийняв у дар однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 .

Згідно реєстраційного напису на правовстановлюючому документі квартира АДРЕСА_4 , була зареєстрована Охтирським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві комунальної власності за виконавчим комітетом Охтирської міської ради народних депутатів, записано в реєстрову книгу №73, за реєстровим номером №10205 від 05.06.2002 року.

В подальшому ОСОБА_1 звертався до суду із позовними вимогами до своєї дружини ОСОБА_2 та Охтирського міськвиконкому і просив визнати недійсним договір дарування спірної квартири, але рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 18 липня 2001 року, залишеним без змін ухвалою судової колегії в цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 10 жовтня 2001 року його позов було залишено без задоволення.

Також, з матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02 червня 2016 року державним реєстратором Тростянецької міської ради Манченко О.О. проведено державну реєстрацію права власності, форма власності комунальна, за виконавчим комітетом Охтирської міської ради на квартиру, що розташована: АДРЕСА_5 .

Вказані обставини встановлені рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області по справі №583/1576/17 від 12 лютого 2018 року, яке набрало законної сили за постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2018 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що підставою для державної реєстрації права власності на спірну квартиру за Виконавчим комітетом Охтирської міської ради є дублікат договору дарування цієї квартири дружиною позивача ОСОБА_2 від 27 травня 1997 року, законність якого вже була предметом судового розгляду, а тому посилання ОСОБА_1 на нікчемність правочину, стороною якого він не був, є необґрунтованими. Також суд вважав, що ОСОБА_1 не надав належних, допустимих та переконливих доказів того, що оскаржуваним рішенням державного реєстратора, підстав для скасування якого суд не встановив, порушені права позивача.

Вказаних висновків суд першої інстанції дійшов з урахуванням встановлених обставин судовими рішеннями, які набрали законної сили.

В обґрунтування заявлених позовних вимог у справі № 583/1576/17 ОСОБА_1 вказував, що здійснена відповідачем 31 травня 2016 року державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_4 за Виконавчим комітетом Охтирської міської ради є незаконною і неправомірною, оскільки така реєстрація проведена внаслідок грубих порушень вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Зокрема, позивач зазначав, що спірна квартира на підставі договору купівлі - продажу від 10 липня 1992 року, зареєстрованого в Охтирському міжміському бюро технічної інвентаризації 19 серпня 1992 року за реєстраційним номером 10205, заявником та його дружиною була викуплена з державного житлового фонду, з володіння у подружжя не вибувала та іншому власнику не передавалась. Водночас, оскаржуване рішення державним реєстратором прийнято на підставі наданого представником Виконавчого комітету Охтирської міської ради дублікату договору дарування від 1997 року, який, на думку позивача, юридично нікчемний. Крім того, ОСОБА_1 вказував, що із заявою про державну реєстрацію квартири зверталась неповноважна особа органу місцевого самоврядування.

Місцевий суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, обґрунтовано посилався на ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідно до якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Державний реєстратор, отримавши заяви та додані документи і приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень повинен виконати дії передбачені ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також згідно п. 1 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема щодо наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Місцевий суд обґрунтовано не узяв до уваги доводи апелянта щодо не укладення, нікчемності та нечинності в силу закону договору дарування на підставі дублікату якого державним реєстратором проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 за виконавчим комітетом Охтирської міської ради, оскільки дане питання вже було предметом судового спору за позовами апелянта та його дружини ОСОБА_2

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом норм процесуального права при постановленні ухвали про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки судом відповідно до вимог передбачених п.2 ч.6 ст.19, ч.3 ст.274 ЦПК України дана справа обґрунтовано була визнана малозначною.

Доводи заявника апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому судове рішення необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2019 року у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 21 червня 2019 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

С. Г. Хвостик