ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1426/13-ц Номер провадження 22-ц/814/1464/19Головуючий у 1-й інстанції Бондарь В.А. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2019 року (час ухвалення судового рішення з 11:18:07 год. по 13:34:57 год., дата виготовлення повного тексту ухвали - 03 квітня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Лохвицької міської ради Полтавської області про визнання недійсним рішення Лохвицької міської ради від 12 червня 2008 року та про усунення перешкод користування земельною ділянкою, 3-я особа: ОСОБА_2 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Лохвицької міської ради Полтавської області про визнання недійсним рішення Лохвицької міської ради від 12.06.2008 року та про усунення перешкод користування земельною ділянкою, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України (у зв`язку з відсутністю предмета спору).

Роз`яснено учасникам судового розгляду, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження слухання справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги навів фактичні обставини, якими обґрунтований його позов, та, стверджуючи про порушення оскаржуваним рішенням його права суміжного землекористувача, наполягає на неправильному розумінні судом положень п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, пославшись на Постанову Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 повторно навела аргументи, викладені нею у заяві про закриття провадження у справі, зокрема відсутність у справі доказів, які б підтверджували право власності або ж користування позивача на земельну ділянку, яка є суміжною з тією, щодо якої відповідачем ухвалено рішення про затвердження проекту землеустрою.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лохвицької міської ради про визнання недійсним рішення Лохвицької міської ради від 12 червня 2008 року та усунення перешкод користування земельної ділянки (т.1 а.с.2-4).

Заявлені вимоги мотивував тим, що він є власником 14 /50 будинку по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 жовтня 2007 року. Окрім того, на підставі розпорядження Лохвицького міського голови №133-В від 04 жовтня 2007 року він придбав об`єкт незавершеного будівництва за тією ж адресою.

На підставі рішення Лохвицької міської ради № 28 від 29 липня 2009 року йому виданий державний акт про право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Рішенням Лохвицької міської ради № 24 від 12 червня 2008 року ОСОБА_2 затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_3 , яка є суміжною із земельною ділянкою, що належить позивачу.

Оскільки земельна ділянка, виділена ОСОБА_2 без погодження меж із позивачем як власником суміжної ділянки, її межі накладаються на його земельну ділянку, просив задовольнити його позов.

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 08 травня 2015 року у справі №538/1934/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 27 липня 2015 року, ухвалою ВССУ від 23 грудня 2015 року (т.1 а.с.244 - 256), визнано недійсним і скасоване рішення Лохвицької міської ради №28 від 29 липня 2009 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права власності на земельну ділянку та передання у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруді будівель по АДРЕСА_1 ; визнаний недійсним Державний акт НОМЕР_1 про право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , виданий ОСОБА_1 .

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 08 лютого 2011 року, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 31 травня 2011 року, визнане недійсним рішення Лохвицької міської ради №35 від 22 березня 2010 року, яким скасоване рішення Лохвицької міської ради №24 від 12 червня 2008 року затвердження ФОП ОСОБА_2 . проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_3 (т.1 а.с.270-272; т.2 а.с.103).

13 березня 2018 року ОСОБА_1 суду першої інстанції подана заява про зміну підстав позову, у якій позивач наполягав, що він як власник нерухомого майна на підставі ст.120 ЗК України має право користування земельною ділянкою, на якій розташоване належне йому нерухоме, отже оскаржуване рішення ухвалене без врахування його інтересів суміжного землекористувача. Визначив ОСОБА_2 другим відповідачем по справі (т.2 а.с.5-8).

Судом першої інстанції жодних процесуальних рішень з приводу поданої заяви не ухвалено.

06 березня 2019 року ОСОБА_2 подано до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору (т.2 а.с.104).

Обгрунтовуючи заявлене клопотання, ОСОБА_2 посилалася на рішення Чорнухінського районного суду Полтавської області від 08 травня 2015 року у справі №538/1934/14-ц, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 27 липня 2015 року, яким скасоване право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , а також - на рішення Господарського суду Полтавської області від 08 лютого 2011 року у справі №3/148, яким надано правову оцінку рішенню Лохвицької міської ради №24 від 12 червня 2008 року.

Згідно з п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував заявлені вимоги тим, що оскаржуваним рішенням органу місцевого самоврядування ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку технічної документації на земельну ділянку, межі якої накладаються на земельну ділянку, якою він користується.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, право власності на земельну ділянку позивача скасоване судовими рішеннями, які набрали законної сили, отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність предмета спору.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 24 червня 2019 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов