ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4412/19 Справа № 176/2688/18 Суддя у 1-й інстанції - Павловська І. А. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк",

на заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 січня 2019 року по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 18 липня 2008 року в розмірі 14274,27 грн. та понесені судові витрати по справі /а.с. 3-5/.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 18.07.2008 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Однак, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання, щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості розмір якої, станом на 18.10.2018 року складає 14274,27 грн. (237,25 грн. - тіло кредиту, 6135,05 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 6984,15 грн. - нараховано пені, 250 грн. - фіксована частина штрафу, 667,82 грн. - процентна складова штрафу), яку відповідач добровільно не погашає.

Заочним рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено /а.с. 46-47/.

В апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк" просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги /а.с. 50-54/.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що з моменту підписання відповідачем заяви між банком та клієнтом укладений договір шляхом приєднання до запропонованого банком договору, тим більше, відповідач користуючись банківськими коштами висловив свою згоду з формою договору та його умовами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 липня 2008 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк /а.с. 11/. Згідно умов вказаної заяви відповідачу відкрито рахунок з встановленим кредитним лімітом по платіжній картці кредитка "Універсальна" в розмірі 500 грн. та видано платіжну картку кредитка "Універсальна".

З наданого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 станом на 18 жовтня 2018 року складає 14 274 грн. 27 коп., з яких 237,25 грн. - тіло кредиту, 6135,05 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 6984,15 грн. - нараховано пені, 250 грн. - фіксована частина штрафу, 667,82 грн. - процентна складова штрафу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, що відповідач при складанні анкети-заяви ознайомився саме із цими Правилами надання банківських послуг.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було порушено вимоги статей 1049,1054 ЦК України, у зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту.

Разом з тим, визначаючи розмір боргу, колегія суддів виходить з розрахунку, який надано банком та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк", визначивши розмір суми, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача в розмірі 237 грн. 25 коп., що є тілом кредиту.

Інші вимоги позовної заяви задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що анкета-заява, підписана відповідачем містить лише дані стосовно суми кредитного ліміту в розмірі 500 грн. та те, що відповідачу надана платіжна картка кредитка "Універсальна", будь-яких інших умов кредитування - встановлення розміру процентів, пені, тощо, вказана анкета-заява не містить.

За таких обставин, вимоги позовної заяви про стягнення відсотків за користування кредитом та пені є безпідставними, оскільки підстави для їх нарахування відсутні.

Крім того, не підлягають задоволенню і вимоги позовної заяви про стягнення сум, які є штрафами, оскільки нарахування штрафів також не передбачено умовами анкети-заяви від 18 липня 2008 року.

В заяві від 17 березня 2011 року відповідач підписав пункт, відповідно до якого він ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку, які були надані йому в письмовому вигляді.

З матеріалів справи вбачається, що доданий до позовної заяви банком Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить підпису позичальника /а.с. 13-27/.

Отже, посилання апелянта на те, що відповідач ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, про що зазначено в його особистій заяві не заслуговують на увагу, оскільки зазначені Умови не містять підпису позичальника; не встановлено доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та Тарифи розумів позичальник, підписуючи анкету-заяву позичальника.

Доводи апеляційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" про те, що відсутність підпису відповідача в Умовах та правилах надання банківських послуг, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, а також, що заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг не можуть бути прийняті до уваги з наступних підстав.

Загальне зазначення у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не може свідчити про той факт, що саме ці Умови та Правила надавались відповідачу, що саме ці Умови та Правила мав на увазі відповідач підписуючи анкету-заяву, оскільки не надано позивачем підписані Умови та Правила.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року №6-2320цс16, відповідно до якого суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов`язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.

Разом з цим, рух коштів на картковому рахунку не може бути належним підтвердженням обізнаності відповідача з конкретними «Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», на які посилається позивач як на умови кредитного договору від 18 липня 2008 року, факту згоди відповідача на них.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Зважаючи на результат розгляду справи, в порядку ч.13 ч.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам судові витрати в розмірі 176 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" - задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 січня 2019 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" () заборгованість за кредитним договором б/н від 18 липня 2008 року у розмірі 237 (двісті тридцять сім) грн. 25 коп., яка складається з основної заборгованості за кредитом (тіло кредиту) та судові витрати в розмірі 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог- відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л.Демченко

М.О.Макаров