Провадження №22-ц/812/583/19
УХВАЛА

06 червня 2019 року м. Миколаїв

справа № 488/2718/14-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Лівшенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про призначення судової експертизи у цивільній справі за позовом прокурора Корабельного району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації та Державного підприємства «Миколаївське лісове господарство» до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Реєстраційна служба Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішень Миколаївської міської ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки із незаконного володіння, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 4 лютого 2019 року задоволено позов прокурора Корабельного району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації та Державного підприємства «Миколаївське лісове господарство» до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Визнано незаконними та скасовано пункт 26 розділу першого рішення Миколаївської міської ради № 23/39 від 25.04.2008 року та пункт 12 розділу четвертого рішення Миколаївської міської ради № 33/48 від 25.03.2009 року; визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29.05.2009 року, який був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, який був виданий 26.06.2009 року на ім`я ОСОБА_2 ; скасовано у Державному реєстрі речових прав запис № 678160 про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, площею 1000 кв.м. з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувано із незаконного володіння ОСОБА_3 у власність держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації вищевказану земельну ділянку з подальшою її передачею у постійне користування ДП «Миколаївське лісове господарство». Розподілено судові витрати.

04 березня 2019 року Миколаївським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в якій той просив скасувати рішення та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_3 було подано клопотання про призначення у справі земельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання:

- які межі має квартал 43 урочища «Жовтневе», віднесений до земель державного лісового фонду, та його розташування в натурі (на місцевості) ?

- чи має місце накладання земельних ділянок державного лісового фонду урочища «Жовтневого» квартал 43 та земельної ділянки площею 1000 м2 кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 відповідно до правовстановлювальних документів на ці земельні ділянки?

Дане клопотання мотивоване суперечливістю наявних в матеріалах справи доказів належності спірної земельної ділянки до земель лісового фонду та неможливістю замовлення відповідачем проведення судової експертизи в порядку ст. 106 ЦПК України у зв`язку з відсутністю у нього оригіналів матеріалів лісовпорядкування. Крім того, зазначав, що у задоволенні такого клопотання судом першої інстанції було відмовлено. Проведення судової земельно-технічної експертизи просив доручити Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Бортік Р.О. - просив клопотання про призначення експертизи задовольнити.

Прокурор Цвікілевич Н.В., представник Миколаївської обласної державної адміністрації Михайленко Г.В. та третя особа ОСОБА_6 заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши думку осіб, які приймали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно приписів ч.3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 у суді першої інстанції заявлялося клопотання про призначення земельно-технічної експертизи, у задоволенні якого ухвалою суду від 02 квітня 2018 року було відмовлено у зв`язку із неналежним обґрунтуванням доцільності проведення експертизи (т.3 а.с. 111-113, 181-182).

Доводи, на які посилається ОСОБА_3 у клопотанні про призначення експертизи апеляційним судом, також не свідчать про суперечливість наявних в матеріалах справи доказів належності спірної земельної ділянки до земель лісового фонду, що потребує з`ясування обставин із застосуванням спеціальних знань у сфері землеустрою, без яких встановити ці обставини неможливо.

Статтею 105 ЦПК України встановлено, що призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:

1) характер і ступінь ушкодження здоров`я;

2) психічний стан особи;

3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Отже, враховуючи, що клопотання про призначення експертизи було заявлено тільки одним з відповідачів, тоді як від інших учасників справи такі клопотання не надходили, та з огляду на обставини, встановлення яких пропонується поставити на вирішення експертизи, її призначення не є обов`язковим у даній справі.

Доводи клопотання про неможливість замовлення відповідачем проведення судової експертизи в порядку ст. 106 ЦПК України у зв`язку з відсутністю у нього оригіналів матеріалів лісовпорядкування, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки доказів відмови у проведенні такої експертизи з цих підстав у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката Бортика Р.О. - про призначення судової земельно-технічної експертизи.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 381 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 - про призначення земельно-технічної експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.В. Коломієць

Суддя І.В. Лівінський

Суддя Н.О. Шаманська