ПОСТАНОВА

Іменем України

16 липня 2019 року м. Кропивницький

справа № 398/3765/17

провадження № 22-ц/4809/995/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорова С. М., Мурашка С. І.,

за участю секретаря судового засідання Деменко О. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Нерода Л. М.) від 28 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до судe з позовом про зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно відшкодувати завдану йому майнову шкоду в розмірі 100000грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що внаслідок укладення між відповідачами договору від 29 серпня 2013 року № 46 було незаконно втрачено його майно - меблі більярдного клубу «Карамболь», чим спричинено йому майнову шкоду.

У березні 2019 року позивач подав заяву про забезпечення доказів шляхом призначення економічної експертизи діяльності Управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради за період з 2011 по 2015 роки.

Обґрунтовуючи своє клопотання, позивач вказав на необхідність доведення чи спростування того факту, що майно, яке є предметом спору у цій справі, було передане ОСОБА_2 ОСОБА_3 разом з орендованим приміщенням, у якому воно знаходилося/

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 березня 2019 року клопотання позивача задоволено. Суд призначив у справі судову економічно-бухгалтерську експертизу, проведення якої доручив експертам Одеськоuj НДІ судових експертиз, на вирішення експертів поставив наступні питання:

- чи передавалось управлінням приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради у період з 2011 року по 2015 роки будь-яке майно в оренду ОСОБА_3 .? Якщо передавалось, то яке саме і в якій формі та на підставі яких рішень, вказавши повний перелік майна та документів на його передачу;

- чи сплачувалась (якщо так, то скільки разів) заборгованість ОСОБА_3 перед Олександрійською міською радою з оплати орендних платежів?

- чи списувалася заборгованість ОСОБА_3 перед Олександрійською міською радою з оплати орендних платежів та в якому розмірі?

- ким готувалися подання про списання заборгованості ОСОБА_3 перед Олександрійською міською радою Кіровоградської області з оплати орендних платежів?

Суд зупинив провадження на час проведення експертизи.

Судове рішення мотивоване тим, що оскільки відповідачі не визнають позовні вимоги виникає необхідність в проведенні судово-економічної (бухгалтерської) експертизи, для вирішення спірних питань, розв`язання яких потребує застосування спеціальних знань у галузі бухгалтерії та економіки.

ОСОБА_2 оскаржив в апеляційному порядку ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 березня 2019 рокупро призначення судової економічно-бухгалтерської експертизи, просив скасувати це судове рішення і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що привело до постановлення помилкового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі. Зокрема, суд не врахував, що Управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради не є стороною у справі. При вирішенні питання про призначення експертизи суд порушив приписи ч. 3, ч. 5 ст. 103 ЦПК України так, як не повідомив відповідачів про розгляд цього питання, не дав можливості висловити своє ставлення до клопотання позивача позбавив можливості запропонувати свої питання на вирішення експертизи.

Інші сторони не реалізували своє право на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони, повідомлені судовими повістками про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явився без зазначення причин неявки. Проте відповідач ОСОБА_2 надіслав засобами електронного зв`язку клопотання про розгляд справи без його присутності.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Крім того, згідно ч.ч. 4, 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України, постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 підлягають задоволенню з таких підстав.

Одним з основних принципів цивільного судочинства являється принцип змагальності.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч. 1. Ч. 2 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно п. 1.1. розділу ІІІ «Економічна експертиза» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5, далі за текстом - Рекомендації), основними завданнями експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності є визначення, зокрема, документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, у тому числі грошових, основних засобів, надання послуг.

Проведення ревізійних дій (визначення експертами-економістами будь-яких економічних показників без попереднього проведення документальних перевірок фінансово-господарської діяльності суб`єктом контролю) не належить до завдань економічної експертизи.

Відповідно до п. 3.3. розділу ІІІ Рекомендацій разом з документом про призначення експертизи (залучення експерта) експерту слід надати документи бухгалтерського та податкового обліку, які містять вихідні дані для вирішення поставлених питань. Такими документами можуть бути прибуткові та видаткові накладні, податкові накладні, ордери, звіти матеріально відповідальних осіб, картки складського обліку, касові книжки, матеріали інвентаризації, акти ревізій, табелі, наряди, акти приймання виконаних робіт, трудові договори, розрахункові платіжні відомості, виписки банку, платіжні доручення і вимоги, договори про матеріальну відповідальність, накопичувальні (оборотні) відомості, журнали-ордери, меморіальні ордери за балансовими рахунками, головні книги, реєстри податкових накладних, податкові декларації, баланси та інші первинні і зведені документи бухгалтерського та податкового обліку і звітності. Якщо ведення бухгалтерського та податкового обліку здійснювалось в електронно-обчислювальному вигляді, експерту надаються регістри бухгалтерського та податкового обліку у роздрукованому вигляді, обов`язково завірені в установленому порядку. Додатково вони можуть бути надані на вимогу експерта на електронних носіях інформації. Для проведення дослідження необхідно надати оригінали документів або належним чином завірені їх якісні копії. Документи мають бути систематизованими в хронологічному порядку (за відповідними періодами), підшитими, прошнурованими та пронумерованими.

Пунктом 3.2. розділу ІІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень передбачено, що до експертної установи (експерту) надаються: документ про призначення експертизи (залучення експерта), об`єкти, зразки для порівняльного дослідження та, за клопотанням експерта, - матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів тощо).

Згідно змісту ч. 1 ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи.

При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів (ч. 3 ст. 107 ЦПК України).

За змістом ст. 84 ЦПК України, яка встановлює порядок витребування доказів, суд витребовує докази лише за клопотанням сторони.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 104 ЦПК України).

Ухвала, яка оскаржується, не містить обґрунтування підстав проведення експертизи. Невизнання відповідачами позову, на яке послався суд першої інстанції, не являється підставою для призначення експертизи (ч. 1 ст. 103 ЦПК України).

Суд не врахував, що позивач у цій справі доводить наявність у нього збитків, завданих йому діями фізичних осіб ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які уклали між собою договір від 29 серпня 2013 року № 46.

Проте суд не встановив, який саме договір укладено між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , що становить предмет цього договору і чи впливає укладення такого договору на права позивача.

Суд також не дав оцінки тій обставині, що позивач просив про експертне дослідження діяльності Управління приватизації, оренди та землі Олександрійської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи - 30225269), яке не являється учасником справи. При цьому суд не оцінив можливі порушення прав цієї особи у зв`язку з проведенням експертизи.

Суд не встановив, а позивач не обґрунтував, чому обставини, для з`ясування яких він просить суд призначити експертизу, не можуть бути встановлені без спеціальних знань в галузі економіки та бухгалтерського обліку та яке значення ці обставини мають для вирішення цієї справи.

Крім того, клопочучи перед судом про проведення судової економічної експертизи, позивач не надав суду необхідні об`єкти для дослідження, а клопотання про їх витребування не заявив (ст. 84 ЦПК України).

Внаслідок цього, не маючи об`єктів дослідження, не провівши відповідної підготовки, не з`ясувавши думки інших учасників справи, з порушенням вимог ч. 3 - ч. 5 ст. 103 ЦПК України (надіслані місцевим судом виділені матеріали не містять доказів повідомлення відповідачів про заявлене позивачем клопотання про призначення експертизи), суд передчасно вирішив питання про призначення експертизи, належним чином не мотивував прийняте рішення.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже строк розгляду справи має суттєве значення для досягнення завдання цивільного судочинства.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

За змістом ч. 1 ст. 131, ч. 1 ст. 137 ЦПК України у редакції 2004 року, яка діяла на час звернення позивача до суду, сторони були зобов`язані подати свої докази до суду або заявити клопотання про їх витребування до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Згідно ч. 2 ст. 83 та ч. 1 ст. 84 ЦПК України у редакції 2017 року позивач зобов`язаний подати докази разом з поданням позовної заяви, а у разі неможливості самостійного їх подання заявити клопотання про їх витребування у цей самий строк.

Суд першої інстанції не врахував, що позов у цій справі пред`явлено ще 02 листопада 2017 року, а з клопотанням про призначення експертизи позивач звернувся до суду лише 26 березня 2019 року. При цьому позивач не вказав причини неподання ним такого клопотання раніше.

Тривалий розгляд справи а також зупинення провадження на час проведення експертизи, призначення якої не було підготовлено та не обґрунтовано судом, ставить під загрозу досягнення цілей цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів робить висновок, що ухвала суду першої інстанції про призначення експертизи та зупинення провадження у справі є необґрунтованою, постановленою при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи, та з порушенням норм процесуального права і перешкоджає подальшому провадженню у справі, що, відповідно до ст. 379 ЦПК України, являється підставою для її скасування і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 березня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до того ж самого суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 398 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний тексти постанови складено 16 липня 2019 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді С. М. Єгорова

С. І. Мурашко