Постанова

Іменем України

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 754/4816/16-ц

провадження № 61-19601св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - ОСОБА_2,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва, у складі судді Мараєвої Н. Є., від 23 березня 2017 року.

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що з 2003 року по травень 2008 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . Вони знайомі з 1977 року і у період з 29 січня 1981 року по 29 березня 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу вони продовжили проживати у квартирі АДРЕСА_1 і у період з 2002 року їх відносини знову набули характеру тих відносин, що існували у період зареєстрованого шлюбу. На той час заявниця не працювала, займалася домашнім господарством, а ОСОБА_2 повністю забезпечував сім`ю матеріально, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, всі друзі та знайомі вважали їх однією сім`єю. У 2004 році вони побудували будинок у с. Іванковичі Васильківського району Київської області, право власності на який було оформлено на ОСОБА_2 Заявниця повністю брала участь у погодженні проекту будинку, придбанні будівельних матеріалів, контролі за будівництвом. Після завершення будівництва вони проводили разом час у вказаному будинку. У подальшому їх сімейні відносини почали псуватися, вона дізналася про те, що у ОСОБА_2 є стосунки з іншою жінкою, з якою він має намір зареєструвати шлюб. Про це ОСОБА_2 повідомив їй у травні 2008 року і після цього вони перестали проживати разом. На даний час виникло питання щодо узаконення майнових прав та інтересів заявниці на спільну сумісну власність, а тому вона звернулась до суду з даною заявою.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила суд встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2003 року по травень 2008 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва, у складі судді Лісовської О.В., від 26 квітня 2016 року задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період з 2003 року по травень 2008 року включно.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою, факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та доведений належними доказами.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

У березні 2017 року ОСОБА_2 оскаржила рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2017 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не вирішувалося питання про права та обов`язки Мараховської О. В.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У квітні 2017 року ОСОБА_2 подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2017 року, а справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що апеляційним судом повно і всебічно не з`ясовано обставини справи. Висновок суду апеляційної інстанції про те, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року не вирішувалося питання про її права та обов`язки є необґрунтованим. Апеляційним судом не було враховано, що у провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа № 362/7078/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та цивільна справа № 362/3778/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння. Копії судових рішень, ухвалених у цих справах, були долучені до апеляційної скарги. У період з 1997 року заявниця проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю, вони мають трьох спільних дітей, у червні 2008 року між ними було зареєстровано шлюб. Таким чином, заявниця вважає, що встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період з 2003 року по травень 2008 року включно порушує її права щодо поділу спільного майна подружжя.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

19 жовтня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2017 року призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Відповідно до пункту 4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у справі № 754/4816/16-ц (провадження № 61-19601св18) було призначено повторний автоматизований розподіл.

05 червня 2019 року справу розподілено судді-доповідачу Сердюку В. В.

06 червня 2019 року ухвалою Верховного Суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2017 рокупризначено до розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Доводи заперечення (відзиву) на касаційну скаргу

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у запереченнях (відзивах) на касаційну скаргу вказує на правильність висновків суду апеляційної інстанцій, просять касаційну скаргу залишити без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи,, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду у цивільному судочинстві.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Звертаючись із апеляційною скаргою на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року, ОСОБА_2 надала суду апеляційної інстанції докази про те, що у провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа № 362/7078/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та цивільна справа № 362/3778/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння, а також інші докази, що підтверджують наявність шлюбних відносин між заявницею та ОСОБА_2 і наявність спору щодо майна подружжя.

Враховуючи, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 було необхідно для вирішення питання про узаконення її майнових прав та інтересів на спільну сумісну з ОСОБА_2 власність, а у Васильківському міськрайонному суді Київської області вирішується питання про поділ майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , визнання договору недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння (де стороною у справі є ОСОБА_1 ) і провадження у цих справах було відкрито до відкриття провадження у справі, яка переглядається в касаційному порядку, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність у ОСОБА_2 права на оскарження рішення суду першої інстанції на тій підставі, що суд не вирішував питання про його права та обов`язки, є передчасним і суперечить змісту статті 292 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи.

За таких обставин касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Апеляційного суду міста Києва від 23 березня 2017 року - скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, коли суд не дослідив зібрані у справі докази.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 402, 406, 411, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 23 березня 2017 року скасувати, а справу передати на розгляд до Київського апеляційного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

СуддіА. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська