УХВАЛА

13 червня 2019 року

м. Київ

справа № 203/3448/17

провадження № 61-9575ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому, посилаючись на порушення своїх немайнових прав (честі, гідності та ділової репутації), просив зобов`язати відповідачів спростувати, поширену останніми, недостовірну інформацію стосовно себе.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, поширену ним про особу ОСОБА_1 на адресу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, шляхом повідомлення з підтвердженням його отримання адресатом у будь-який спосіб у такій редакції:

«Поширені у заяві за підписом ОСОБА_2 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності від 23 квітня 2015 року відомості «вдається до позапроцесуального спілкування по суті справи з потерпілою та свідками по справі, здійснює вплив на них з метою схилити до давання неправдивих показів», «своєю появою в процесі адвокат ОСОБА_1 перетворив судовий розгляд справи в суцільне шоу за участі незрозумілих осіб, які з подачі адвоката ОСОБА_1 якимось чином обізнані про суть справи, порушують порядок в судовому засіданні. При цьому адвокат ОСОБА_1 здійснює чітке керівництво їхніми діями і отримує від їх активної діяльності неабияке задоволення», «адвокат ОСОБА_1 постійно звинувачує мене в скоєнні злочину, інкримінованого його підзахисному», «прибувши в судове засідання, призначене на 14 квітня 2015 року, адвокат ОСОБА_1 в присутності судді ОСОБА_6, прокурора ОСОБА_7, адвокатів ОСОБА_8, ОСОБА_9 заявив, що тільки-но бачив на власні очі адвоката ОСОБА_3 у м. Дніпропетровську, як вона біля свого офісу по АДРЕСА_1 сідала у автомобіль», «розповсюджує про мене та мою родину, а також про мого захисника - адвоката ОСОБА_3 неправдиві відомості», «адвокат ОСОБА_1 постійно висловлює образи на адресу мого батька, ОСОБА_5 , 1951 року народження, називає його хабарником» не відповідають дійсності.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2018 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У іншій частині рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2018 року залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У травні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2019 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є захист честі, гідності та ділової репутації.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Крім того, при визначенні справи малозначною Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам Ради Європи необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.

Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2019 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

Суддя В. С. Жданова