Номер провадження: 22-ц/813/1696/19
Номер справи місцевого суду: 520/6628/16-ц
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О.І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ПАТ «МТБ Банк» - адвоката Нікітіної О.В.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Ходирєва Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

06 червня 2016 року ПАТ «Марфін Банк», яке 20.02.2018 року змінило найменування на ПАТ «МТБ БАНК», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором № 01110/RO від 14.08.2008 на загальну суму 19 936,32 доларів США. Після уточнення позовних вимог і відмови від частини позову, в судовому засіданні представник позивача просив суд ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за відсотками за кредитним договором в сумі 8577,4 доларів США, нараховані за період з 22.06.2012 року по 26.05.2016 року, посилаючись на положення ст.ст. 525, 526, 1048-1050, 1054 ЦК України.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову і стверджував, що вимоги Банку є безпідставними. Окрім того, представник відповідача просив застосувати позовну давність до вимог позивача.

Ухвалою суду від 23.06.2016 відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 07.12.2016 відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Марфін Банк» про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Hyunday Coupe», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 10.06.2006 № 103, який на підставі договору застави від 15.06.2006, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Комісаровою С.О., передано в заставу ПАТ «Марфін Банк».

По справі судом призначалась судово-економічна експертиза спірного кредитного договору (висновок експерта від 03.05.2017 року -а.с.157-160). Ухвала суду про призначення повторної судово-економічної експертизи залишена експертами без виконання з підстав невиконання клопотання експерта про надання додаткових документів для дослідження.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2018 року позов ПАТ «МТБ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ «МТБ БАНК» ставить питання щодо скасування рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2018 року, та постановлення нового, прозадоволення їх позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх кредитних зобов`язань перед банком, у нього виникла заборгованість.

Посилаючись на п. 2.3.3 Умов кредитного договору, якими передбачено право банку вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати комісій та відсотків за його користування, у липні 2012 року Банк звернувся до суду з вимогами про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 01110/RO від 14.08.2008 року в сумі 35078,99 доларів США та 108855,05 грн., де борг за кредитом склав 31 683,88 доларів США, заборгованість по відсоткам - 3395,11 доларів США, пеня - 103 367,24 грн., штраф - 5 487,81 грн.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси, ухваленим 14.12.2012р. у справі № 1512/9047/12, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28.10.2013р., позов ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14.08.2008 № 01110/RO задоволено частково і стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфін Банк» борг за кредитом 31 683,88 доларів США, заборгованість за відсотками - 2 395,11 доларів США, пеню в сумі 103 367,24 грн., штраф в сумі 5 487,81 грн. На виконання рішення суду ОСОБА_1 сплатив Банку 384 493,05 грн.

Таким чином, ПАТ «Марфін Банк», правонаступником якого стало ПАТ «МТБ БАНК», використало своє право дострокового стягнення з відповідача всієї суми кредитної заборгованості, відсотків за користування кредитом, пені і штрафу.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив із того, що згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц.

Так, ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості заборгованість у такому рішенні вказана в повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Тобто, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Таким чином, враховуючи, що в 2012 році позивач використав право вимагати дострокового повернення несплаченої суми кредиту та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, шляхом стягнення цих грошових коштів у судовому порядку, то суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови кредитного зобов`язання щодо строку чинності договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, з чим погодився суд, ухваливши 14.12.2012р. у справі № 1512/9047/12 заочне рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_1

Тобто, оскільки у 2012 році ПАТ «Марфін Банк» використало право вимоги дострокового повернення несплаченої суми кредиту та сплати процентів, то з цього часу настав строк виконання кредитного договору в повному обсязі і право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося.

Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Однак, з матеріалів справи, уточненого позову, та заяви про відмову від частини позовних вимог (а.с.194-195), а також пояснень представника ПАТ «МТБ БАНК» в суді апеляційної інстанції, слідує, що ПАТ «МТБ БАНК» вимагає саме сплати відсотків за користування кредитними коштами на підставі кредитного договору, а не на підставі ст. 625 ЦК України, у сумі 8577,40 доларів США.

З огляду на викладене, підстави для покладення на відповідача обов`язку сплатити на користь позивача відсотки за користування кредитними коштами в сумі 8 577,40 доларів США за період з 21 червня 2012 року по 25 травня 2016 року, відсутні.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.07.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра