РІШЕННЯ № 384/187/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ №пр. 2/384/63/2019
25 червня 2019 року Вільшанський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді Галицького В.В.
зі секретарем судового засідання Лалаян А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Вільшанка Кіровоградської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода», третя особа Добровеличківська селищна рада Кіровоградської області про визнання недійсною додаткової угоди від 17.01.2017 року до договору оренди землі від 27.12.2006 року, -
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 20.03.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 16.04.2019 року клопотання представника позивача задоволено. Призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено до отримання експертного висновку.
На адресу суду 27 травня 2019 року надійшов висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №79 від 20.05.2019 року.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 27.05.2019 року поновлено провадження у справі.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі відповідача та його представника. Позовні вимоги не визнає повністю, у задоволенні позовних вимог просить відмовити.
Представник Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника Добровеличківської селищної ради.
Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5,17 га., яка розташована на території Вільшанської селищної ради, для ведення товарного сільсько-господарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_3 , кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с.14-15).
У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 158796021 від 07.03.2019 року, 07.02.2018 року державним реєстратором Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області Войцехівським А.В. здійснено державну реєстрацію додаткової угоди від 17.01.2017 року до договору оренди землі від 27.12.2006 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39561018 від 07.02.2018 року (а.с.20-21).
При цьому, відповідно до додаткової угоди до договору оренди землі від 27.12.2006 року зареєстрованого у КРФ ДП «ЦДЗК» 19.12.2008 року, додаткова угода до договору оренди землі від 27.12.2006 року, укладена між ОСОБА_1 та ТОВ «Згода» в особі директора ОСОБА_3 17.01.2017 року (а.с.48-49).
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно зі ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.
Положеннями ст.ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції Закону, чинного на момент укладення спірного договору) передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
За положеннями ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У п. п.7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.
Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Отже, підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підписів підтверджує наміри учасників правочину і є доказом їх волевиявлення. Як вбачається з висновку експерта №79 судової почеркознавчої експертизи від 20 травня 2019 року, який було здійснено на виконання ухвали суду про призначення судово-почеркознавчої експертизи, підпис, розташований у колонці "Орендодавець" розділу "11. Реквізити сторін" додаткової угоди до договору оренди землі від 27.12.2006 р. зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" 19.12.2008 р., укладеної між ОСОБА_1 (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Згода" в особі Соловчука Івана Михайловича (орендар), на земельну ділянку загальною площею 5,1670 га, від 17.01.2017 року - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою, з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що спірна додаткова угода до договору оренди землі від 27.12.2006 року зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" 19.12.2008 року, укладена від імені ОСОБА_1 ,підписана не нею, а іншою особою, з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_1 . Таким чином спірна додаткова угода до договору оренди землі від 27.12.2006 року зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" 19.12.2008 року була укладена без волевиявлення ОСОБА_1 , факт не підписання нею додаткової угоди до договору оренди землі від 27.12.2006 р. зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" 19.12.2008 р. підтверджується як її поясненнями, так і висновком експерта. Експертиза виконана згідно з вимогами закону, предметом дослідження безпосередньо був оригінальний примірник саме оспореної додаткової угоди до договору оренди землі від 27.12.2006 р. зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" 19.12.2008 р., висновок експертизи не оспорений і оцінюється судом як такий, що відповідає вимогам чинного законодавства і є належним доказом. Отже, факт відсутності волевиявлення ОСОБА_1 на укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 27.12.2006 р. зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" 19.12.2008 р. є доведеним.
Відповідачем не надано доказів, які б спростовували висновок експертизи.
Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.
Отже, враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що оспорювану додаткову угоду до договору оренди землі від 27.12.2006 року зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" 19.12.2008 року ОСОБА_1 не підписувала, повноваження на це іншій особі не надавала, а отже у даному випадку відсутнє волевиявлення власника, що є підставою для визнання додаткової угоди до договору оренди землі від 27.12.2006 р. зареєстрованого у КРФ ДП "ЦДЗК" 19.12.2008 р. недійсною, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Частиною першою, другою ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Як вбачається з наданої квитанції, позивачка за подання даного позову до суду, сплатила судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. а тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. та витрат, пов`язаних з проведенням судової почеркознавчої експертизи в сумі 2250 грн. 24 коп..
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода», третя особа Добровеличківська селищна рада Кіровоградської області про визнання недійсною додаткової угоди від 17.01.2017 року до договору оренди землі від 27.12.2006 року - задовольнити повністю.
Визнати недійсною додаткову угоду від 17.01.2017 року до договору оренди землі від 27.12.2006 року укладену між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Згода», зареєстровану 07.02.2018 року державним реєстратором Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області Войцехівським А.В., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39561018 від 07.02.2018 року.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. та витрат, пов`язаних з проведенням почеркознавчої експертизи в сумі 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) грн. 24 коп..
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене у судову палату у цивільних справах Кропивницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Вільшанський районний суд Кіровоградської області).

Суддя: Галицький В.В.