Справа № 266/7639/18
Провадженя№ 2/266/366/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суду міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участі секретаря Циганкової М.М., розглянушви в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору про сплату аліментів.

02.04.2019 року позивач уточнив свої позовні вимоги, просив зменшити розмір аліментів, які сплачуються ним за договором про сплату аліментів на дитину.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 24.02.2017 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір про сплату аліментів на дитину, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати на користь ОСОБА_2 аліментів в сумі 2720 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 01.05.2017 року та до досягнення дитиною п`ятирічного віку. Починаючи з 17.09.2018 року його матеріальний стан суттєво погіршився, змінилось місце роботи та зменшився дохід, внаслідок чого він не має можливості сплачувати аліменти в зазначеному в договорі розмірі. Тому просить суд зменшити розмір сплачуваних на користь відповідача аліментів за договором з 2720 грн. 00 коп. до 1300 грн. 00 коп., починаючи з 22.12.2018 року.

Під час підготовчого судового засідання відповідачем ОСОБА_2 заявлено зустрічний позов про заміну способу присудження аліментів та стягнення аліментів від частки доходу на утримання неповнолітньої дитини.

17.05.2019 року ОСОБА_2 надала до суду заяву, в якій уточнила зустрічний позов, відмовившись від вимоги про заміну способу присудження аліментів.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 03.08.2013 року. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилась донька - ОСОБА_3 16.01.2017 року рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя шлюб між ними було розірвано. 24.02.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про сплату аліментів на дитину в сумі 2720 грн. 00 коп. та до досягнення дитиною повноліття. 21.05.2019 року ОСОБА_1 виповнюється 5 років, відповідач не бажає в добровільному порядку укладати договір про сплату аліментів на утримання дитини до досягнення повноліття. Тому вона просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі ј частини з усіх видів доходів щомісяця, починаючи з 11.04.2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_4 надали заяви, в яких позов підтримали, зустрічний позов не визнали повністю, просили справу розглянути за їх відсутності первісний позов задовольнити з викладених в ньому підстав, в задоволенні зустрічного відмовити повністю.

В судове засідання позивач за зустрічним позовом та його представник ОСОБА_5 не з`явились, надали заяви, в яких первісний позов не визнали, зустрічний позов підтримали повністю та наполягали на його задоволенні, просили справу розглянути за їх відсутності.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_2 , який було зареєстровано 03.08.2013 року, рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя вказаний шлюб було розірвано (а. с. 88)

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.02.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про сплату аліментів на дитину, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 2720 грн. 00 коп. починаючи з 01.05.2017 року та до досягнення дитиною п`ятирічного віку (а. с. 8)

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 надав до суду документи, з яких вбачається, що він працевлаштований в ТОВ «Ріола - Модуль ЛТД» на та займає посаду підсобного робітника (а. с. 52)

Працевлаштування ОСОБА_1 за контрактом в якості моториста першого класу, які надавало ПП «Адріатіко Маріуполь» підтверджено наданою довідкою з вказаного підприємства та даними Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України (а. с. 61, 71)

Також ОСОБА_1 надано копію свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження, з якого вбачається, що він з 19.09.2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , мешкає разом з нею та її дитиною від попереднього шлюбу, ОСОБА_7 (а. с. 50, 51)

ОСОБА_6 працює викладачем в Приазовському державному технічному університеті, має стабільний заробіток (а. с. 79)

ОСОБА_3 досягла п`ятирічного віку 21.05.2019 року, під час розгляду первісного позову судом.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№ 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , однак відмовляється від подовження договору до досягнення дитиною повноліття, що порушує права дитини на утримання від батька, тому суд погоджується з вимогами, викладеними в зустрічній позовній заяві та стягує з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 в розмірі ј частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімум на дитину відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Закон в цьому випадку чітко регламентує, що звернення до суду є способом захисту захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тобто вказує на наявність спору між учасниками цивільних правовідносин, наявність спору тощо.

В зв`язку з закінченням строку дії договору про сплату аліментів, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд, враховуючи вище викладене, зазначає, що в зв`язку із тим, що в спірного договору сплив строк дії, тому в ОСОБА_1 відсутнє порушення його прав, за захистом яких він звертався до суду з первісним позовом.

Тому первісний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 79, 80, 181, 181 СК України, статтями 4, 10-13, 259, 263-265,268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про зменшення розміру аліментів за договором - відмовити в повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення аліментів - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки з усіх видів доходів не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 11.04.2019 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 01.07.2019 року.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.