№243/4688/17
Справа № 2/243/364/2019
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючий суддя Пронін С.Г.
секретаря Маслової К.С.
представника позивача Лаєнко П.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні режимі відеоконференції в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача Лаєнко П.П., що діє на підставі довіреності у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, надав аналогічні пояснення викладені у позові.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду були повідомлені належним чином, проте до суду було надіслано клопотання їх представника адвоката Гуревич Р.Г., який просив розглянути справу за відсутності відповідачів, вказав, що проти позову вони заперечують та просив відмовити в його задоволенні з підстав вказаних у відзиві.
Представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Гуревич Р.Г., що діє на підставі ордеру серія ДН № 014890 від 12 жовтня 2018 року у судове засідання не з`явився, про
Відповідач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, про причини своєї неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч. 2 ст. 280 ЦПК України у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов АТ Сбербанк підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що:
Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 05.05.2017 року у сумі 579 626,01 гривень, що складається з заборгованості за кредитом у сумі 329 999,92 гривень та процентів за користування кредитом у сумі 249 626,09 гривень.
Відповідно до накладних № 3364354 від 19.09.2016 року, № 3364357 від 19.09.2016 року, № 3364355 від 19.09.2016 року та № 3364356 від 19.09.2016 року слідує, що вищезазначені повідомлення-вимоги про дострокове повернення повної суми заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачами отримані не були, та були повернуті на адресу позивача.
Станом на 05.05.2017 року заборгованість за кредитним договором відповідачами не погашена.
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного:
Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 1054 ЦК України слідує, що:
«1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти».
Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання недопустима. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Пунктом 6.2 кредитного договору передбачено, що проценти нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитом.
Також, пунктом 6.4. договору визначено, що нарахування процентів повністю та остаточно припиняється в день фактичного повернення кредиту в повному обсязі.
Тобто, сторонами в кредитному договорі визначено, що проценти нараховуються не лише
в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п 8.3. кредитного договору позивач має право вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за цим Договором, у разі затримання позичальником щонайменше на три календарні місяці сплати частини кредиту, періодичність сплати якого передбачена цим договором, та/або процентів нарахованих за користування кредитом.
Пунктом 8.4 Договору передбачено, що у разі, якщо Банк використовує своє право щодо вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за цим Договором, то він зобов`язаний в письмовій формі повідомити про це позичальника. В зазначеній вимозі Банк може також вимагати дострокового розірвання цього Договору після повернення повної суми заборгованості, у такому випадку цей договір вважається розірваним з моменту повернення повної суми заборгованості за Договором.
Відповідно до п.8.5. Договору позичальник у разі отримання письмової вимоги про дострокове повернення повної суми заборгованості, яка вказана в такій вимозі, зобов`язаний здійснити усі платежі на користь банку в строк не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від Банку.
Таким чином, оскільки повідомлення-вимоги, що були направлені Банком 15.06.2019 року, не отримані відповідачами, а в самих вимогах Банк не ставив питання про дострокове розірвання договору, та заборгованість не була погашена позичальником, а тому відповідно відсутні жодні підстави для припинення дії договору з дати направлення вимоги позичальнику, а отже і відсутні підстави для припинення нарахування процентів за вказаним кредитним договором, як того вимагає представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гуревич Р.Г., оскільки встановлені кредитним договором проценти нараховуються та підлягають сплаті до дня фактичного повернення кредиту в повному обсязі. Також, в укладеному між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 договорі, сторонами було встановлено термін щомісячного виконання зобов`язання, кінцевий строк кредитування, при цьому визначивши, що договір діє до повного виконання зобов`язань позичальника за договором, про що свідчить п 11.3 даного договору. А отже, згідно умов кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами позичальник зобов`язаний сплачувати щомісячно протягом дії договору та до дня повного фактичного повернення кредиту, незалежно, як від настання останнього дня строку дії кредитного договору або дії договору.
Частиною 4 статті 559 ЦК України (на момент звернення позивача до суду) передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання
строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, при вирішенні спорів щодо припинення поруки на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов`язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред`явлення до нього позову. При цьому в разі пред`явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.
Крім цього, в роз`ясненнях, викладених в п. 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, зазначено, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов`язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов`язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Так, в правовій позиції, викладеній в постанові судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 27 січня 2016 року у праві № 6-990цс15, зазначено наступне. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то у разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.
Завказаних обставин, суд приходить до переконання, що заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитом підлягає стягненню на користь позивача лише з ОСОБА_1 , оскільки строк пред`явлення даних вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сплинув.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 527, 530, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-268, 273-279 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Сбербанк» задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства «Сбербанк» відмовити.
Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 червня 2019 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду С.Г.Пронін