Постанова

Іменем України

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 409/2174/16-ц

провадження № 61-38788св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування

від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України

у Луганській області на постанову Апеляційного суду Луганської області

від 07 травня 2018 рокуу складі колегії суддів: Коротенка Є. В.,

Луганської В. М., Яреська А. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Позовна заява мотивована тим, що 26 вересня 2008 року ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , було забезпечено спецавтотранспортом

з передачею права керування автомобілем останньому. Зазначений транспортний засіб є власністю Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області з усіма правами відповідно до діючого законодавства, знаходиться у нього на обліку та включений до оборотної відомості по розділу автомобілів для інвалідів.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 померла. ОСОБА_1 є сином померлої.

Відповідно до пункту 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, після смерті інваліда автомобіль, строк експлуатації якого менше

ніж 10 років, залишається в користуванні його сім`ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда, або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований

на час смерті інваліда за місцем його реєстрації, не має іншого автомобіля, в тому числі і отриманого від Фонду. Члену сім`ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом 6 місяців з дня смерті інваліда на рахунок відповідного управління виконавчої дирекції вартості автомобіля.

Зазначало, що неодноразово в телефонному режимі та поштою повідомляло ОСОБА_1 про необхідність повернення зазначеного автомобіля або про сплату його залишкової вартості, але добровільно цей спір між сторонами не вирішився.

Ураховуючи викладене, Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області просило суд, витребувати із незаконного чужого володіння ОСОБА_1 транспортний засіб М1 ЗАЗ 110307-42, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , колір королівський синій.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області

від 04 листопада 2016 року позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області задоволено.Витребувано із незаконного чужого володіння ОСОБА_1 , транспортний засіб М1 ЗАЗ 110307-42, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , колір королівський синій на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України

у Луганській області. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення районного суду мотивовано тим, що відповідно до пункту 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, після смерті інваліда автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається

в користуванні його сім`ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда, або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації, не має іншого автомобіля, в тому числі і отриманого від Фонду. Члену сім`ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше

ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом 6 місяців з дня смерті інваліда на рахунок відповідного управління виконавчої дирекції вартості автомобіля. Оскільки, відповідач заволодів спірним автомобілем без достатньої правової підстави, та добровільно не виконав обов`язок повернути спірний автомобіль, тому суд вважав, що позовні вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області про витребування майна із чужого незаконного володіння є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 07 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 04 листопада 2016 року скасовано. Ухвалено нове рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування

від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що на час розгляду вказаної цивільної справи у суді першої інстанції, а також на час ухвалення оскаржуваного рішення відповідач набув спірний автомобіль та зберігав його, маючи на те відповідну правову підставу - застосувавши право на успадкування майна, яке ніким не оскаржено, а тому, визнав позов Фонду до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіннянеобгрунтованим. При цьому судом зазначено, що відповідно до приписів статті 387 ЦК України, право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, має виключно власник майна. Позивачем не надано достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у нього права власності на спірне майно.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду,

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просило скасувати постанову апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 липня 2018 року клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області про зупинення дії рішення суду задоволено. Зупинено дію постанови Апеляційного суду Луганської області від 07 травня 2018 року до закінчення касаційного провадження. Відмовлено Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано справу № 409/2174/16-ц із Білокуракинського районного суду Луганської області.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У вересні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 травня 2019 року вказану справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що постанова суду апеляційної інстанцій прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Управління Фонду, виконуючи обов`язки покладені на нього чинним законодавством, а саме: Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України

від 19 липня 2006 року № 999, придбало автомобіль для інваліда

ОСОБА_2 , що підтверджується актом приймання-передачі серія НДЦ № 802524 від 26 вересня 2008 року, в якому чітко зазначено,

що підприємство-виробник - закрите акціонерне товариство з іноземною інвестицією «Запорізький автомобілебудівний завод» передав,

а організація-одержувач - Управління Фонду одержало автомобіль

марки МІ ЗАЗ 110307-42, номер двигуна НОМЕР_1, колір королівський синій для інваліда ОСОБА_2

Указаний автомобіль знаходиться у нього на обліку та включений до оборотної відомості по розділу автомобілів для інвалідів.

Таким чином, апеляційним судом не прийнято до уваги докази, які підтверджують право власності позивача на спірний автомобіль та факт порушення права власності на вищезазначений транспортний засіб, у відповідності до статей 321, 387, 1212 ЦК України.

Зазначало, що апеляційним судом безпідставно було прийнято як доказ свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки воно не було надано до суду першої інстанції ні під час розгляду позовної заяви, а ні під час подання заяви відповідачем про перегляд заочного рішення. При цьому зазначало, що відповідно до Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, затверджених Міністерством Юстиції України від 29 січня 2009 року, транспортні засоби, що видаються інваліду управлінням соціального захисту, не включаються до складу спадкового майна і не спадкуються на загальних підставах. Розпорядниками таких транспортних засобів є відповідні управління соціального захисту.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до акту приймання-передачі транспортного засобу № 802524 серія НДЦ від 26 вересня 2008 року ОСОБА_2 особисто одержала автомобіль марки ЗАЗ 110307-42, 2008 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , колір королівський синій (а.с. 6).

Автомобіль був зареєстрований відділом реєстаційно-екзаменаційної роботи м. Луганська за ОСОБА_2 з правом керування

ОСОБА_1 (а.с. 11-12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла (а.с. 13).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону постанова апеляційного суду не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності

є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із статтею 387 ЦК України встановлено, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Згідно із частиною першою та другою статті 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» інвалідам і дітям-інвалідам надаються безоплатно або на пільгових умовах послуги з соціально-побутового і медичного обслуговування, технічні та інші засоби реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони для письмового спілкування тощо), вироби медичного призначення (індивідуальні пристрої, протези очей, зубів, щелеп, окуляри, слухові та голосоутворювальні апарати, ендопротези, сечо- та калоприймачі тощо) на підставі індивідуальної програми реабілітації, автомобілі - за наявності відповідного медичного висновку.

Після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім`ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Технічні та інші засоби реабілітації можуть бути залишені у власності членів сім`ї померлого інваліда, дитини-інваліда в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Порядку про забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня

2006 року № 999 (в редакції, яка була чинною на день смерті

ОСОБА_2 ), було передбачено, що після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше

ніж 10 років, залишається безоплатно члену сім`ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда.

Автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім`ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда і середньомісячний сукупний дохід сім`ї якого за шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід визначається відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Мінсоцполітики.

Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім`ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Іншому члену сім`ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше

ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах казначейства, а членом сім`ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції

з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Автомобіль, отриманий інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда, вилучається відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Оскільки ОСОБА_1 відповідно до пункту 16 Порядку про забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 добровільно не виконав обов`язок повернути вказаний автомобіль, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області про витребування спірного автомобіля з чужого незаконного володіння.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, зазначеного вище не врахував та посилався на те, що Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у нього права власності на спірне майно, а ОСОБА_1 в установленому законом порядку отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого він на підставі статті 1261 ЦК України успадкував належний його померлій матері автомобіль М1 ЗАЗ 110307-42, 2008 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , колір королівський синій, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Отже, суд першої інстанції встановив всі обставини справи, додержуючись норм матеріального та процесуального права, зробив законний

і обґрунтований висновок по суті спору під час ухвалення рішення у справі, належним чином давши оцінку наданим сторонами доказам, які

є належними та достатніми для вирішення зазначеного спору.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області задовольнити.

Постанову Апеляційного суду Луганської області від 07 травня 2018 року скасувати.

Заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області

від 04 листопада 2016 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта