Провадження № 4-с/760/122/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабкової Тетяни Ігорівни, суд

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабкової Т. І. і просить зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві зняти арешт з усього майна, що належить їй на праві власності, накладений постановою головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабкової Т. І. від 05 березня 2018 року в межах виконавчого провадження № 50063658.

Посилається на те, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 року був задоволений позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до неї та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

02 вересня 2013 року на виконання вказаного рішення Солом`янським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист № 2-5248/11.

06 лютого 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та проведено виконавчі дії.

20 вересня 2018 року державним виконавцем на підставі заяви стягувача та у відповідності до ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження за № 50063658 завершено.

При повторному зверненні ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з заявою про примусове виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 року приватним виконавцем Пишним О.В. на підставі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження ВП № 57473253.

В ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем було виконано рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 року та погашено борг за кредитним договором на користь стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Нею було сплачено винагороду приватному виконавцю в порядку, встановленому ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 04 грудня 2018 року та квитанцією про сплату основної винагороди приватному виконавцю.

Відповідно до автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження за № 57473253 завершено.

У зв`язку з тим, що на її майно накладено арешт на підставі постанови державного виконавця № 50063658 від 05 березня 2018 року та постанови державного виконавця № 57278477 від 22 грудня 2018 року, її представник звернувся до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про скасування арешту на належне їй майно.

Згідно відповіді Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, яка нею була отримана 17 квітня 2019 року, їй було відмовлено в знятті арешту у зв`язку з тим, що нею не сплачений виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Враховуючи, що в неї відсутні зобов`язання перед Голосіївським районним ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві щодо сплати виконавчого збору в зв`язку з виконанням судового рішення приватним виконавцем та повної сплати основної винагороди приватному виконавцю в сумі 88 454, 29 гр., яка складає 10 % від суми боргу, який стягувався за рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 року, вважає дії державного виконавця неправомірними і просить задовольнити скаргу.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися.

05 червня 2019 року на адресу суду надійшла заява від представника заявника, якою останній просить розглядати скаргу в його відсутності.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи відділ виконавчої служби повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1,2 ст.450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності як державного виконавця, так і представника відділу.

Відділ ДВС надав до суду заперечення, в яких посилаєься на те, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 50063658 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5248/11, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 02 вересня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 884 542, 86 гр.

20 вересня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з надходженням до Відділу заяви представника стягувача про повернення виконавчого документа.

В п. 2 зазначеної постанови зазначено про винесення постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в окреме виконавче провадження.

На виконанні у Відділі перебувають невиконані боржником виконавче провадження № 58278477 з примусового виконання постанови Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві № 50063658 від 20 вересня 2018 року про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 88 454, 28 гр. та виконавче провадження № 57278520 з примусового виконання постанови Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві № 50063658 від 20 вересня 2018 року про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 500, 00 гр.

Зазначає, що заявником не було надано документів на підтвердження фактичного виконання судового рішення, а у зв`язку з наявністю відкритих виконавчих проваджень, вважає що зняття арешту з майна заявника є недоцільним.

Виходячи з цього, просить відмовити в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 року був задоволений позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

02 вересня 2013 року на виконання вказаного рішення Солом`янським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист № 2-5248/11.

06 лютого 2016 року державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50063658.

05 березня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

20 вересня 2018 року державним виконавцем на підставі заяви стягувача та у відповідності до п. 1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

/ а.с. 13 - 18 /

Встановлено також, що стягувач - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» повторно звернувся з заявою про примусове виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 23 листопада 2011 року на підставі виконавчого листа, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 02 вересня 2013 року, до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Пишного А.В.

Постановою приватного виконавця від 19 жовтня 2018 року було відкрито виконавче провадження № 57473253, а також винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди.

Постановою приватного виконавця від 04 грудня 2018 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

На виконання постанови приватного виконавця від 19 жовтня 2018 року заявником було сплачено 88 454, 29 гр. та 500, 00 гр. основної винагороди приватному виконавцю, що підтверджується квитанціями № 0.0..1 від 04 грудня 2018 року та № 0.0..1 від 26 квітня 2019 року.

/ а.с. 22 - 26 /

Згідно ч. 1 ст. 43 Закону України «Про виконавче провадження» у разі перебування виконавчого провадження на виконанні у приватного виконавця авансування стягувачем витрат виконавчого провадження є обов`язковим лише на вимогу приватного виконавця.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 27 Закону виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Згідно ч. 8 ст. 27 Закону під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

09 квітня 2019 року представник заявника звернувся до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про скасування арешту на належне заявнику майно.

Листом Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві заявнику було відмовлено в знятті арешту у зв`язку з тим, що нею не сплачений виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

/ а.с. 27 - 31 /

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Закону України « Про виконавче провадженя» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно з п.5 ч.5 ст.27 Закону виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем.

За змістом ч.1 ст.40 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

В ч. 3 ст. 37 Закону зазначено, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Як зазначено вище, виконавчий документ стягувачу - ПАТ`Райффайзен Банк Аваль» був повернутий на підставі поданої ним, як стягувачем, заяви відповідно до п.1 ч.1 ст.27 Закону.

Таким чином, при поверненні виконавчого документа накладений арешт на майно боржника державним виконавцем державним виконавцем мав бути знятий.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, рішення суду в примусовому порядку Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби не виконувалося, а виконане було приватним виконавцем.

Витрати, пов`язані з виконанням рішення суду, заявником сплачені.

Як зазначено вище, виконавчий збір справляється за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Примусове виконання рішення суду Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби не здійснювалося.

В п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Враховуючи викладене вище, повне виконання боржником судового рішення, суд вважає, що державним виконавцем неправомірно не виконані вимоги ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а тому приходить до висновку про обгрунтованість скарги та поновлення її порушеного права шляхом зобов`язання вжиті дії, передбачені ч.3 ст.37 Закону України « Про виконавче провадження», та вирішення питання про зняття арешту з майна.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 5, ч. 1, 3 ст. 18, ч. 1, 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 10, 18, 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві вжиті дії, передбачені ч.3 ст.37 Закону України « Про виконавче провадження», та вирішити питання про зняття арешту з майна ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 50063658.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.А.Шереметьєва