Справа № 465/4136/18 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/1781/19 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н.М.
У Х В А Л А

про повторне залишення апеляційної скарги без руху

11 червня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі судді Курій Н.М., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року, постановлену в складі головуючого - судді Мартинишин М.О. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року оскаржив ОСОБА_1

На виконання вимог ухвали Львівського апеляційного суду від 28 травня 2019 року ОСОБА_1 подав належним чином оформлену апеляційну скаргу та її копії відповідно до кількості осіб, документ про сплату судового збору та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначив, що оскаржена ухвала йому вручена не була та йому не направлялась, про таку він дізнався лише з Єдиного реєстру судових рішень.

Розглянувши заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, суд доходить висновку, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вказані апелянтом, необхідно визнати неповажними, у зв`язку з наступним.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у приміщенні Франківського районного суду м. Львова 05.10.2018 року на 10:30 год. (арк. спр. 19-20)

04 жовтня 2018 року та 27 листопада 2018 року ОСОБА_1 подавав заяви про відкладення розгляду справи (арк. спр. 23, 27).

08 квітня 2019 року ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні, що підтверджується протоколом судового засідання від 08 квітня 2019 року а також був повідомлений про наступне судове засідання 24 квітня 2019 року, про що свідчить його особистий підпис у розписці по справі № 465/4136/18 (арк. спр. 46, 47).

Крім цього, 24 квітня 2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи та надання матеріалів справи для ознайомлення.

Вищенаведене свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про наявність відкритого провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень.

Встановлення в законі строків на апеляційне оскарження також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення може порушити принцип правової визначеності.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати поважні підстави причини пропуску цього строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення судом про прийняте рішення у справі. Проте навіть у такому випадку можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 всупереч вимогам п. 8 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, ні в апеляційній скарзі, ні в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали не зазначив дату отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

Зважаючи на те, що оскаржена ухвала постановлена 06 серпня 2018 року, а апеляційна скарга подана 06 травня 2019 року (через дев`ять місяців з моменту постановлення оскарженої ухвали) та наявність у матеріалах справи доказів про обізнаність апелянта про наявність відкритого провадження у справі, апеляційну скаргу необхідно повторно залишити без руху на підставі ст. 357 ЦПК України та надати скаржнику строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали подати апеляційному суду заяву про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Франківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року із зазначенням дати отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується, подати згідно п. 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, докази, що підтверджують дату отримання копії оскарженої ухвали суду (за наявності), а також зазначити інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно з ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційне провадження у справі не може бути відкрито та апеляційну скаргу належить залишити без руху до усунення апелянтом вказаного недоліку.

Керуючись ст.185, ст.ст. 356-357 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

визнати підстави пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Франківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року, вказані ОСОБА_1 , неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року повторно залишити без руху та надати скаржнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме:

заяву про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Франківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2018 року із зазначенням дати отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується, подати згідно п. 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, докази, що підтверджують дату отримання копії оскарженої ухвали суду (за наявності), а також зазначити інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Попередити скаржника, що у випадку не усунення ним недоліків, у строк, зазначений в ухвалі, йому буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Курій Н.М.