Справа № 645/692/19
Провадження № 2/645/910/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2019 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Ульяніч І.В.
за участю позивача - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - Савченко В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким в уточнених позовних вимогах просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд до тимчасово окупованої території України - Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, м. Ялти, смт Гурзуф неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 у її супроводі у період з 01 червня 2019 року по 30 вересня 2019 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що з 25 жовтня 2003 року по 26 травня 2017 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька - ОСОБА_3 , яка після розірвання шлюбу залишилася мешкати разом з нею. Відповідач самоусунувся від виховання дитини, має іншу родину. ОСОБА_1 вказала, що кожного року забезпечує відпочинок дитини у м. Ялта та зазвичай відповідач добровільно надавав нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон. Проте на теперішній час, через небажання сплачувати належний розмір аліментів, ОСОБА_2 відмовляє у наданні такого дозволу.
Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2019 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 березня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2019 року закрито підготовче провадження у справі, яку призначено до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, зазначивши про обставини, викладені вище. При цьому позивач пояснила, що вона народилась та мешкала в Криму, на даний час там мешкають її батьки. Відповідач перешкоджає виїзду їхньої спільної дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Автономної Республіки Крим у період з червня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , де мешкають бабуся та дідусь дівчинки. ОСОБА_2 не бачиться та не спілкується з донькою, раніше відповідачем надавалися нотаріально посвідчені згоди на виїзд дитини за кордон, проте на теперішній час через виниклий спір між нею та відповідачем щодо її мешкання із дитиною в квартирі його батьків, з останнім склалися напружені стосунки. Позивач не заперечувала проти вирішення справи шляхом ухвалення заочного рішення. Також зазначила, що у неї відпустка тільки з 20.06.2019 року, а з 1 вересня дитина йде до школи.
В судове засідання ОСОБА_2 , який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав.
В судове засідання представник Служби у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився. Матеріали справи містять заяву ОСОБА_4 , що діяла на підставі довіреності, про розгляд справи за її відсутності, якою вона позов підтримала та просила задовольнити.
З огляду на положення ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного.
Матеріали справи свідчать, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 травня 2017 року розірвано. Рішення набрало законної сили.
ІНФОРМАЦІЯ_1 від подружнього життя народилася ОСОБА_3 , батьками якої в Свідоцтві про народження НОМЕР_1 , виданому 08 червня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, записано сторін по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1
Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Частиною 3 статті 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
З наявних в матеріалах справи копій нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_2 від 17 грудня 2014 року та 14 червня 2016 року вбачається, що останнім надавалась згода на тимчасовий виїзд дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кордон до Криму та Російської Федерації у супроводі матері ОСОБА_1
Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 червня 2018 року надавався дозвіл на тимчасовий виїзд до тимчасово окупованої території України - Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та за кордон - до Російської Федерації неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди та без супроводу батька ОСОБА_2 у супроводі матері ОСОБА_1 у період з 01 червня 2018 року по 31 вересня 2018 року.
Пунктом 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, із змінами і доповненнями, визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.
Відповідно до підпункту 1 п. 4 вищевказаних Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.
За підпунктом 2 п. 4 зазначених Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Під час судового розгляду справи встановлено, що відповідачем не надано згоди на виїзд дитини - ОСОБА_3 за кордон, а саме: до Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, м. Ялти, смт Гурзуф у супроводі матері, що стало підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом.
Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Отже, діючим законодавством не обмежено виїзд дитини за кордон, а лише визначено певний порядок такого виїзду за згодою батьків, у разі відсутності нотаріально посвідченої згоди другого з батьків - за рішенням суду.
З огляду на наведене, приймаючи до уваги принцип захисту інтересів дитини, її права на формування світогляду, відпочинок, оздоровлення та духовний розвиток, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька у супроводі матері у період з 20 червня 2019 року по 31 серпня 2019 року.
В частині надання вищевказаного дозволу у період з 01 червня 2019 року по 30 вересня 2019 року слід відмовити, оскільки в судовому засіданні позивач пояснила, що планує виїхати з дитиною за кордон у період відпустки, яка розпочнеться 20 червня 2019 року, та повернутися до початку навчального року, тобто 01 вересня 2019 року.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України.
За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до квитанції № 2 від 07 лютого 2019 року, за подання до суду позову ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на її користь.
На підставі викладеного, керуючись 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 281, 282, 284 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька - задовільнити частково.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд до тимчасово окупованої території України - Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, м. Ялти, смт Гурзуф неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 08 червня 2004 року, видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 423, без згоди та без супроводу батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , у період з 20.06.2019 року по 31.08.2019 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.ст. 284, 285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення виготовлений 07 червня 2019 року.
Суддя - І.В. Ульяніч