Справа № 755/399/19
"27" червня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Сіренко Д.В.,
розглянувши в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 755/399/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК», третя особа Державний реєстратор Філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві Хмельницького Сергія Юрійовича про скасування рішення про державну реєстрацію права власності,-
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 лютого 2007 року між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладеного договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 032/29-039К в іноземній валюті, на забезпечення виконання якого також 22.02.2007 року укладено договір іпотеки № 02-10/454, відповідно якого передано в іпотеку банку квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
12.12.2017 року відповідачем було здійснено реєстрацію права власності квартири за ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу) індексний номер 38683922, номер запису про право власності 23892027, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно № 107371687 від 13.12.2017 року.
Позивач вважає, що проведенням такої реєстрації порушені вимоги законів «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» та «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Зазначає, що кредит видано в іноземній валюті, загальна площа квартири не перевищує 140 кв.м., яка використовується як місце постійного проживання позивача, іншого нерухомого майна позивач не має, тому перереєстроване банком спірне майно повністю відповідає критеріям закону про мараторій і є незаконним.
Також зазначено, що позивач не отримувала від банку письмову вимогу про усунення порушення зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Позивач вказує, що відповідачем було прийняте незаконне рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду за захистом порушених прав.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.01.2019 року було відкрите провадження у даній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.
Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами була прийнята поштовим відділенням для пересилання відповідачу та відповідна кореспонденція повернута до суду із відміткою про закінчення встановленого строку зберігання.
Відзив на позов відповідачем та пояснення щодо позову третьою особою надано не було.
Представником позивача ОСОБА_2 суду 01.04.2019 року подана заява з проханням замінити первісного відповідача Державного реєстратора Філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві Хмельницького С.Ю. на належного відповідача Акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» відповідно ч. 2 ст. 51 ЦПК України, посилаючись на те, що саме останнє на даний час є власником спірної квартири та за ініціативи АТ «Укрсоцбанк» відбулася оскаржувана реєстраційна дія.
Ухвалою суду від 12.04.2019 року клопотання представника позивача було задоволено, замінено відповідача у справі Державного реєстратора Філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві Хмельницького С.Ю. на відповідача Акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державного реєстратора Філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві Хмельницького С.Ю., роз`яснено залученим відповідачу та третій особі порядок та строки подання відповідно відзиву на позовну заяву та пояснення щодо позову.
Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.
Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення.
За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 22.02.2007 року між ОСОБА_1 та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №032/29-039К (а.с. 13-17).
В забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, 22.02.2007 року між ОСОБА_1 та АКБСР «Укрсоцбанк» укладено Договір іпотеки №02-10/454, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.В., зареєстрований у реєстрі за № 367у, відповідно до умов якого іпотекодавець ОСОБА_1 передає в іпотеку АКБСР «Укрсоцбанк» у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором відновлювальної кредитної лінії №032/29-039К від 22.02.2007 р. нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 20-23).
Як вбачається з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.12.2017 року державним реєстратором Хмельницьким С.Ю. Філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у місті Києві винесено рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк», дата державної реєстрації 11.12.2017 р. (а.с. 24, 25).
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).
Частина перша статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
В обгрунтування позовних вимог позивач серед іншого посилається на те, що вона не отримувала від ПАТ «Укрсоцбанк» письмову вимогу про усунення порушення зобов`язання за кредитним договором та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Отже, вказані обставини є порушенням вищенаведеної норми закону, так як позивач не була інформована щодо вимоги банку стосовно наявної заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим не мала можливості у визначений законом або наданому банком у такому попередженні строк задовольнити вимоги кредитора, що є підставою для задоволення позову.
У спростування наведеного будь яких доказів відповідачем суду не надано.
Разом з тим суд не може прийняти до уваги посилання позивача на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» з огляду на наступне.
Відповідно пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»,протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.
Суд вважає за необхідне зауважити, що в даному випадку положення вищевказаного закону застосуванню не підлягають, оскільки звернення стягнення на квартиру позивача, як предмет іпотеки шляхом прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем здійснено не у примусовому порядку, а згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» за змістом якої передбачено передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.
Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі № 645/5280/16-ц.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з АТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений останньою на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с. 12).
Керуючись Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК», третя особа Державний реєстратор Філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві Хмельницького Сергія Юрійовича про скасування рішення про державну реєстрацію права власності задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - Акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК», місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ідентифікаційний .

Третя особа - Державний реєстратор Філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві Хмельницький Сергій Юрійович, місце знаходження: 03169, м. Київ, вул. Практична, будинок 1, приміщення 121.

Повне судове рішення складено 27 червня 2019 року.

Суддя Л.М.Виниченко