Справа № 2-566/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Красновського В.І.,

представника заявників ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ПАТ «Дельта Банк» Пастушенко Б.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відшкодування моральної шкоди, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп», Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області,

встановив:

Заявники звернулися до суду із вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що за відсутності стягувача, боржника, судових рішень, посадові особи ВДВС Дніпровського та Суворовського районів м.Херсона скоїли протиправні дії, внаслідок яких було втрачено рухоме і нерухоме майно заявників, приводом були виконавчі листи за №2-566, видані на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_2 З приводу вчинення зазначених дій відкриті кримінальні провадження №0005025, №0007044 за ст.ст.356, 358 КК України. З вищенаведеного вбачається, що виконавчі листи за №2-566 підроблені державними виконавцями. Заявники вважають, що виконавчі листи за №2-566/10 від 17.06.2010 року при розгляді справи повинні бути визнаними такими, що не підлягають виконанню, оскільки виписані без правових підстав ВДВС. Заявникам, на підставі дій, вчинених за виконавчими листами №2-566/10, які не відповідають вимогам виконавчого документа, завдана шкода. У зв`язку з викладеним, заявники просять виконавчі листи за №2-566/10 від 17.06.2010 року визнати недійсними та такими, що не підлягають задоволенню; винести ухвалу про стягнення на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 безпідставно одержане державними виконавцями рухоме і нерухоме майно за виконавчим листом №2-566/10 з виплатою моральної шкоди у сумі 5 000 000,00 грн. за рахунок держави.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.09.2018 року прийнято заяву до розгляду.

27.02.2019 року представник заявників надала до суду заяву про уточнення заявлених вимог, в якій зазначила, що виконавчий лист №2-566 від 17.06.2010 року про стягнення на користь ПАТ «Дельта Банк» повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки взагалі не видавався судом, тому виконавче провадження на підставі цього виконавчого листа є неправомірним. ПАТ «Дельта Банк» є неналежним стягувачем за кредитним договором, так як відсутня інформація, яка підтверджує правонаступництво ПАТ «Дельта Банк». Дніпровським районним судом м.Херсона від 18.01.2010 року по справі №2-566/10 було винесено рішення, яким задоволено вимоги ТОВ «Український промисловий банк» про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по кредитному договору та договору поруки грошових коштів. За заявою представника ХФ ТОВ «Укрпромбанк» 17.06.2010 року було видано виконавчий лист по даній справі. Згідно із виконавчим листом стягувачем є ТОВ «Укрпромбанк». Згідно із постановою про відкриття виконавчого провадження №27772219 від 24.07.2011 року, постановою про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 20.04.2016 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.05.2016 року, а також у відповідності із інформацією про виконавче провадження від 22.11.2018 року, всі дії по примусовому виконанню судового рішення проводилися на підставі виконавчого листа від 17.06.2010 року №2-566, де стягувачем вже зазначено ПАТ «Дельта Банк». На підставі неправомірно відкритого провадження та вчинення виконавчих дій заявників було позбавлено належного нерухомого та рухомого майна, а саме: трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля. Таким чином, виконавчий лист №2-566 від 17.06.2010 року взагалі не видавався стягувачу, а тому і обов`язок боржника відсутній. У зв`язку з цим, і майно, на яке було звернуто стягнення за таким виконавчим документом, є безпідставно одержаним стягувачем, а тому підлягає поверненню. Розмір моральної шкоди обґрунтовується тим, що протягом всього виконавчого провадження, не зважаючи на безкінечні доводи та заперечення, щодо незаконності дій державних виконавців, заявники піддавалися постійному тиску з боку цих органів, що призвело до незаконного позбавлення їх майна, яке було єдиним місцем проживання для заявників та їхньої дитини. Такі дії призвели до неймовірного душевного хвилювання та душевних страждань. У зв`язку з викладеним, заявники просили визнати виконавчий лист №2-566/10 від 17.06.2010 року, виданий Дніпровським районним судом м.Херсона, таким, що не підлягає виконанню; стягнути на користь ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_2 ) безпідставно одержане ПАТ «Дельта Банк» за виконавчим документом майно; стягнути з Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області в компенсацію на відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 5000000,00 грн.

Представник заявників в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи АТ "Дельта Банк" в судовому засіданні вважав, що заява задоволенню не підлягає.

Заявники та інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд заяви повідомлялися у встановлений законом порядку.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 18.01.2010 року по справі №2-566/10 позов ТОВ «Український промисловий банк» в особі ХФ ТОВ «Укрпромбанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Український промисловий банк» в особі ХФ ТОВ «Укрпромбанк» заборгованість по кредитному договору №12/N-07 від 21.02.2007 року та договору поруки №12-07 від 21.02.2007 року у розмірі 262181,85 грн., судові витрати у розмірі 1730,00 грн., а всього 263911,85 грн., яке ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 17.05.2010 року залишено без змін.

Дніпровським районним судом м.Херсона видано виконавчі листи №2-566/10 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Український промисловий банк» в особі ХФ ТОВ «Укрпромбанк» заборгованості по кредитному договору та договору поруки.

Згідно із постановою про відкриття виконавчого провадження №27772219 від 24.07.2011 року, постановою про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 20.04.2016 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.05.2016 року, а також у відповідності із інформацією про виконавче провадження від 22.11.2018 року, всі дії по примусовому виконанню судового рішення проводилися на підставі виконавчого листа від 17.06.2010 року №2-566, де стягувачем зазначено ПАТ «Дельта Банк».

Згідно витягу з кримінального провадження №0007044 за заявою ОСОБА_2 про підробку документів від імені її чоловіка ОСОБА_3 шахрайським шляхом невстановлена особа оформила на його ім`я кредитний договір та отримала грошові кошти. З зазначеного приводу відрито кримінальне провадження за ст.358 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 17.11.2011 року, яка набрала чинності з 14.03.2012 року, задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні за виконавчим листом, виданим 25.06.2010 року Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 263 911,85 грн. та вказано стягувачем замість ТОВ «Український промисловий банк» - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч.1 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.432 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в частині другій статті 432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

З аналізу вказаної правової норми вбачається, що визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, законодавець пов`язує лише з тим, що виконавчий лист було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, однак жодна із вказаних вище обставин в матеріалах справи відсутня, у зв`язку з чим заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню слід залишити без задоволення.

Посилання заявників на відсутність документів, які підтверджують, що ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ТОВ «Український промисловий банк», суд не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи міститься ухвала Дніпровського районного суду м.Херсона від 17.11.2011 року, якою стягувача ТОВ «Український промисловий банк» замінено на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, у суду відсутні підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки заявниками не надано доказів того, що виконавчий лист було видано помилково або в неї відсутній обов`язок боржника повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням нею чи іншою особою або з інших причин.

Згідно з вимогами ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Нормою ст.1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Вимога щодо відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки, аналізуючи приписи цивільного законодавства України, вимога щодо відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, розглядається у порядку позовного провадження, яке встановлено для розгляду спорів про право.

Керуючись ст.ст.260, 432 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа №2-566/10 від 17.06.2010 року, виданого Дніпровським районним судом м.Херсона, таким, що не підлягає виконанню, відшкодування моральної шкоди, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп», Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: С.І.Майдан

Повний текст ухвали суду складений 12.06.2019 року.

Суддя: С.І.Майдан