Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/573/19

20 червня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 13.03.2019 року звернулася з позовом в суд до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Cвої вимоги мотивує тим, що з 10 вересня 1993 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який 05 вересня 2018 року розірвано в судовому порядку. За час спільного проживання в них народилося троє дітей: сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є повнолітніми та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є неповнолітньою та проживає разом з нею та фактично знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач самоусунувся від утримання своєї дитини, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Просить її вимоги задоволити, стягувати з ОСОБА_2 в її користь на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі ј частки ( але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку відповідача щомісячно, а також стягнути з відповідача в її користь понесені судові витрати по справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. В зв`язку з тим, що вони з відповідачем дійшли згоди щодо розміру аліментів, просить суд призначити аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення нею повноліття.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 також подав заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності. Позов визнає частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки вони з колишнього дружиною дійшли згоди щодо суми аліментів.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов є підставний і підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 10 вересня 1993 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який 05 вересня 2018 року між ними розірвано в судовому порядку, що стверджується копією рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ( а.с.3).

В шлюбі у сторін по справі народилося троє дітей, з яких дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на адний час є неповнолітньою, і батьками якої записані сторони по справі, що стверджується свідоцтвом про її народження ( а.с.4).

Неповнолітня дитина проживає зі своєю матір`ю та знаходиться на її утриманні та вихованні. Даний факт стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом Переріслянської сільської ради ОТГ та довідкою № 754 від 18.06.2019 року, виданої Переріслянською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області ( а.с.23-25).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Відповідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

При визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі судом враховано положення ч. 1 ст. 184 СК України і роз"яснення, викладені в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", згідно яких якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 постійної роботи не має, а працює по тимчасових заробітках і його дохід є мінливим.

З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, а також матеріального становища дитини, та матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати свою дочку в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров`я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не надав. За вказаних обставин і з врахуванням також того, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини, але в меншому розмірі, який визначила позивач, в зв`язку з чим з врахуванням згоди сторін щодо визначеного ними розміру аліментів, суд прийшов до висновку, що такий розмір аліментів може бути визначений судом щомісячно по 1500 грн. на дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 768,40 грн.

Щодо стягнення на користь позивачки судових витрат то в цій частині слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підставі ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.4,19, 141, 247, 263- 265, 268, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 (інд. номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_2 (інд. номер невідомий) на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі по 1500 (одній тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, допустивши негайне виконання рішення в цій частині в межах платежу за один місяць.

Стягнення аліментів розпочати з 13.03.2019 року і проводити до повноліття дитини.

В решта позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (інд. номер НОМЕР_1 ) в дохід держави 768,40 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Флоряк Д.В.