Справа № 456/4806/18
Провадження № 2/456/543/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

12 червня 2019 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право на користування житлом, а саме квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову позивач покликається на те, що згідно талону до ордеру № 190 від 01.08.1986 він отримав право на зайняття двох кімнат площею 29,32 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 разом із членами сім`ї: дружиною - ОСОБА_2 та доньками - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . У 2006 році шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвано, а після розірвання шлюбу його дружина та доньки виїхали із квартири АДРЕСА_1 та в даній квартирі не проживають близько 12 років. Окрім цього зазначив, що особистих речей відповідачів в квартирі немає, витрати по утриманню житла та комунальні послуги він змушений самостійно сплачувати, а тому просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 будучи допитаним судом в якості свідка на підставі ст.92 ЦПК України повідомив, що у 2006 році шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвано, після цього він поїхав до матері в м. Шепетівка, а коли повернувся, то дружини та дітей в квартирі не було. Спочатку діти до нього телефонували, однак згодом перестали, тому вони на даний час не спілкуються. Також зазначив, що місце перебування відвовідачів йому не відоме. У зв`язку з цим, він змушений сплачувати за них комунальні послуги, однак пенсії йому не вистачає, тому змушений звернутись до суду з позовом.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав та просить його задоволити та зазначив, що згідно ордеру позивач, як військовослужбовець отримав квартиру АДРЕСА_1 , куди із сім`єю переїхав проживати. Також зазначив, що з 2006 року відповідачі в даній квартирі не проживають, а їхнє місце проживання позивачу не відоме. Окрім цього повідомив, що позивач змушений самостійно сплачувати комунальні послуги за чотирьох осіб, а сам має невелику пенсію.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча неодноразово повідомлялись про розгляд справи на 15.03.2019, 12.04.2019, 17.05.2019, 12.06.2019 про, що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які згідно довідки Укрпошти повернулись на адресу суду 02.03.2019, 28.02.2019, 19.03.2019, 19.04.2019, 21.05.2019, у зв`язку із іншими причинами, шо не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення. Окрім цього, відповідачі неодноразово повідомлялись про розгляд справи на 12.04.2019, 17.05.2019, 12.06.2019 на офіційному веб -порталі судової влади України про виклик відповідачів в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого позивач та його представник не заперечили.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що він проживає в АДРЕСА_2 . Також зазначив, що ОСОБА_7 це колишня дружина позивача та він з нею є кумами. Окрім цього, повідомив, що раніше вони дружили сім`ями, однак після розлучення позивача з ОСОБА_2 , вона з дітьми виїхала та з цього часу місце їхнього проживання не відоме. Також зазначив, що він допомагає позивачу по догляду за квартирою, коли останній відсутній, а також про те, що речей відповідачів в даній квартирі немає.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що позивач є її сусідом, а відповідачі більше п`ятнадцяти років в квартирі не проживають. Окрім цього зазначила, що в квартирі АДРЕСА_1 на даний час ніхто не проживає, а сам позивач доглядає за квартирою. Також зазначила, що їй відомо, що відповідачі в свій час їздили за кордон на заробітки.

Заслухавши пояснення позивача та його представника ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.71, 72 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 Постанови № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії талону до ордеру № 190 від 01.08.1986, такий видано ОСОБА_1 з сім`єю, а саме: дружиною ОСОБА_9 , 1964 р.н., доньками ОСОБА_10 , 1986 р.н. та ОСОБА_11 1986 р.н. на право заняття двох кімнат, площею 29,32 кв.м. в квартирі АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 /а.с. 7/.

Відповідно до копії договору найму, ОСОБА_1 уклав договір про найм житлового приміщення, що складається з 2 кімнат, площею 29, 32 кв.м. в будинку АДРЕСА_5 /а.с. 8/.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 6, 8 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов`язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням.

У постанові Верховного суду від 20.12.2018 по справі № 501/957/15-ц, провадження № 61-34021св18 зазначено, що під час вирішення питання про втрату права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін відсутності та поважність причин такої відсутності.У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Також у постанові Верховного суду від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16-ц, провадження № 61-37646св18 зазначено, що початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 близько 12 років не проживають, їхніх особистих речей там немає, даний факт підтвердили позивач, який був допитаний судом в якості свідка та свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в судовому засіданні.

У зв`язку з наведеним, оскільки відповідачі за адресою АДРЕСА_5 не проживають близько 12 років, а позивач змушений сплачувати комунальні послуги, в тому числі й за відповідачів, враховуючи чинне законодавство, згідно якого при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, тобто даний строк сплив, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо визнання втратившими права на користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право на користування житлом, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення

виготовлено 18 червня 2019 року.

Суддя В. Л. Бучківська