Справа № 128/1273/19

РІШЕННЯ

Іменем України

27 червня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Москвичової О.Р.,

без участі сторін по справі,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона з 01 серпня 1993 року перебуває з відповідачем по справі ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них у 1994 році народилась дочка ОСОБА_3 , а у 2000 році народився син ОСОБА_4 , які досягли повноліття.

Позивач в позові зазначає, що протягом останніх років подружнього життя у них почали виникати сварки та суперечки через недостойну поведінку чоловіка, через те, що він неодноразово наносив їй побої, влаштовував вдома безпричинні сварки та суперечки. Через таку поведінку чоловіка вона неодноразово припиняла з ним шлюбні відносини. З метою збереження сім`ї та після обіцянок чоловіка змінити свою поведінку і відношення до неї, вона мирилась з ним. Проте, через деякий час, він знову дебоширив в сім`ї. Крім того, чоловік зраджував подружній вірності. На початку травня 2018 року він знову побив її. За вказаних обставин позивач дійшла висновку, що збереження сім`ї є неможливим та буде суперечити її інтересам, а тому просить суд розірвати вказаний шлюб.

В підготовче засідання сторони по справі не з`явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « ОСОБА_5 » і стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі, а відповідач в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки сторін по справі, викладені у поданих до суду письмових заявах, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що позивач по справі ОСОБА_6 реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 та відповідач по справі ОСОБА_2 01 серпня 1993 року зареєстрували шлюб у Майданській сільській раді Вінницького району Вінницької області, про що було складено актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 01.08.1993 (а.с. 6).

Неповнолітніх дітей сторони по справі не мають.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з позовною заявою, причиною розпаду сім`ї є недостойна поведінка відповідача по відношенню до позивача, що виражається у сварках, скандалах та застосуванні фізичної сили. Сторони по справі протягом тривалого часу вже не підтримують подружні стосунки. Сторони проти примирення, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивача та неповнолітньої дитини сторін.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно з ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що сторони проти примирення, позивач має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, проти чого не заперечує відповідач, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_5 », що відповідає вимогам ст. 113 СК України.

Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з судового збору, в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 110, 113 СК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 200, 206, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , зареєстрований 01 серпня 1993 року у Майданській сільській раді Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 5 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу по справі ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ Ю.Ф.Карпінська