Справа № 604/458/19
Провадження № 2/604/249/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідання в смт. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підволочиської селищної ради Тернопільської області про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Підволочиської селищної ради Тернопільської області про визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 127,4 кв.м., житловою 85,2 кв.м., зокрема на 1/2 частку житлового будинку, що належить їй як члену колгоспного двору, 1/2 частку в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно свідоцтва на право особистої власності, виданого 28 червня 1991 року, жилий будинок АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, що складається з двох членів, головою якого є ОСОБА_2 , разом з яким , у відповідності до довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом № 463, станом на 1991 рік проживала дружина ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач вступила в управління спадковим майном, проте, звернувшись 14 травня 2019 року до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 - їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вищевказаний житловий будинок належить колгоспному двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством. Враховуючи те, що в позасудовому порядку позивач захистити свої права на має можливості, просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності.

Представник відповідача Підволочиської селищної ради Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Згідно довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна, виданої 11 січня 2019 року Підволочиським районним бюро технічної інвентаризації та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 11 січня 2019 року житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , загальною площею 127,4 кв.м, житловою площею 85,2 кв.м належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 28 червня 1991 року, виданого згідно рішення виконкому Кам`янківської сільської ради від 25 червня 1991 року.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 28 червня 1991 року на підставі рішення виконкому Кам`янківської сільської ради народних депутатів № 27 від 25 червня 1991 року, жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, що складається з 2х членів, головою якого є ОСОБА_2 .

З довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом Підволочиської РДА в Тернопільській області 04 вересня 2012 року № 463 убачається, що по документах архівного фонду «Кам`янківська сільська рада» у погосподарських книгах станом на 1991 рік значиться господарство ОСОБА_2 , 1942 р.н., голови сім`ї, разом з яким проживали ОСОБА_1 , дружина 1947 р.н.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Таким чином, у відповідності до даних положень ОСОБА_2 , ОСОБА_1 належало по 1/2 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , як членам колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області 17 липня 2012 року.

Згідно довідки, виданої Підволочиською селищною радою 06 березня 2019 року № 140 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в управління спадковим майном в шестимісячний термін вступила ОСОБА_1 , яка похоронила його, доглядає за житловим будинком, обробляє земельну ділянку, сплачує комунальні послуги.

Як убачається із роз`яснення приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 14 травня 2019 року № 158/01-16 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що спадкоємцем не було пред`явлено належних правовстановлюючих документів на підтвердження права власності спадкодавця щодо спадкового майна,яке є колгоспним двором, форма власності якого не передбачена чинним законодавством.

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є членом колгоспного двору - житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , оскільки до 15 квітня 1991 року не втратила права на частку в цьому майні, та їй належить 1/2 частка у цьому майні. Крім того позивачу належить 1/2 частка, успадкована нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , однаку зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно, а також із врахуванням того, що спірний житловий будинок належить колгоспному двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством, позивач не може у позасудовому порядку здійснити реєстрацію належного їй майна.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на спадщину, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,5,7,9,10,77,79,80,89,211,247, 263, 265, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 392, 1223,1268, п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року), ст.ст. 524,525, 527,529,548,549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , адреса проживання: с. Кам`янки Підволочиського району Тернопільської області, до Підволочиської селищної ради Тернопільської області, юридична адреса: смт. Підволочиськ вул. Шептицького,4, Підволочиського району, про визнання права власності- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , з яких 1/2 частка належна їй як члену колгоспного двору, 1/2 частка в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Підволочиський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя - підпис

копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків