Дата документу 20.06.2019
ЄУ № 420/1036/19
Провадження №2/420/577/19
УХВАЛА

20 червня 2019 року смт. Новопсков

Луганської області

Новопсковський районний суд Луганської області у складі судді Чалого А.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Одночасно з пред`явленням позову ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладання арешту на наступне майно: відеокамеру «Sony HCR-HC 27E», DVD-плеєр «Samsung», телевізор марки «LG», холодильник марки «LG», пральну машину «Indesit» WISN 821, пилосос «Saturn» ST-VCO 251, комп`ютер стаціонарний, морозильну камеру «Indesit», мультиварку, трактор Т-40, культиватор, граблі, косарка, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль марки «ВАЗ 211120», велосипед «Україна», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 , Новопсковського району Луганської області.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалась на те, що вона перебуває в поганих стосунках з ОСОБА_2 , а також їй відомо, що він має намір продати спірне майно, а тому невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (п. п. 1-4 ч. 1, ч. ч. 2, 3 ст. 150 ЦПК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову суд має перевірити, чи дійсно надані стороною докази свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, при цьому врахувавши співмірність позовних вимог та виду забезпечення позову; інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що рухоме майно, на яке має бути накладений арешт знаходиться у ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 або у його батька за адресою: АДРЕСА_4 .

Оскільки заявником не надано необхідної інформації щодо предмету забезпечення та його місцезнаходження, суд вважає, що застосування забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, а саме: відеокамеру «Sony HCR-HC 27E», DVD-плеєр «Samsung», телевізор марки «LG», холодильник марки «LG», пральну машину «Indesit» WISN 821, пилосос «Saturn» ST-VCO 251, комп`ютер стаціонарний, морозильну камеру «Indesit», мультиварку, трактор Т-40, культиватор, граблі, косарку, велосипед «Україна», призведе до невиправданого в даному випадку обмеженні власників у праві вільно володіти цим майном, тобто використовувати за належністю, оскільки застосований судом арешт повністю обмежує право на його використання, з огляду на примусове виконання ухвали суду органом виконавчої служби.

Крім того, заявник просить суд накласти арештна житловий будинок, власником якого є ОСОБА_2 . Проте, наданий Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.11.2014 року є неактуальним на час розгляду заяви про забезпечення позову.

Також, ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 211120» та трактор Т-40, однак жодних індивідуальних ознак цих транспортних засобів не зазначає.

Таким чином, надані заявником відомості є такими, що унеможливлюють вжиття судом заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 149-159 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Новопсковського районного суду

Луганської області А.В. Чалий