Провадження № 2/359/598/2019
Справа № 359/6552/18
УХВАЛА

14 червня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головую чого судді Муранової-Лесів І.В..

при секретарі Степаненко А.О.,

за участі відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Апостолюка О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

встановив:

В серпні 2018 року ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом з позовною вимогою про стягнення з відповідача ОСОБА_2 грошових коштів 6667,87 доларів США, що складаються зі сплачених банком відповідачу процентів без застосування пониженої процентної ставки в сумі 4605,24 доларів США та процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 2062,63 доларів США (а.с.1-7).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 23.06.2014 року між ПАТ«БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір банківського вкладу DF1489/2014-1 на визначених договорах умовах, який було достроково розірвано у зв`язку з подачею відповідачем до банку відповідної заяви 05.02.2016, в результаті чого банк повинен був сплатити проценти за ставкою 1% річних за весь період знаходження коштів на депозитному рахунку.. Разом з тим, 05.02.2015 між банком та відповідачем було укладено Договір про внесення змін №1 до Депозитного договору, відповідно до якого сторони вирішили викласти другий абзац пункту 3.7 Депозитного договору в новій редакції : «п.3.7 У випадку розірвання цього Договору з ініціативи вкладника проценти нараховуються та сплачуються за ставкою в розмірі 8 процентів річних». Зазначає, що внаслідок дострокового розірвання Депозитного договору та незастосування зниженої процентної ставки, банком було сплачено вкладнику власних коштів 4605,24 доларів США. Обґрунтовуючи позов, також зазначив, що на підставі ч.4 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відповідачу було направлено повідомлення вих..09/15-3 від 28.09.2015 з пропозицією повернути вказані грошові кошти, зазначає, що в силу вимог ч.5 ст.38 Закону, у разі отримання повідомлення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про нікчемність правочину, кредитор зобов`язаний повернути банку майно в натурі, відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Зазначає, що за приписами ст..212 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із стороні зобов`язана повернути стороні в натурі все, що одержала на виконання цього правочину. Не зважаючи на утримання повідомлення, відповідач ігнорує законні вимог банку. Звертає увагу, що відповідно до постанови Апеляційного суду Київської області від 23.07.20018 року у справі №359/10128/16 було задоволено апеляційну скаргу банку, скасовано рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.01.2018 та ухвалене нове рішення, яким Договір про внесення змін №1 від 05.02.2015 року до Депозитного договору визнано недійсним. Вимог про застосування наслідків нікчемності правочину Позивач у справі №359/10128/16-ц не заявляв. Крім того, посилаючись на вимогу ст..ст.1212,1214 ЦК України позивачем розраховано відсотки за користування чужими коштами в сумі 2062,63 долари США.

Представником відповідач адвокатом Апостолюком О.О. подано клопотання у даній справі про залишення позовної заяви без розгляду згідно п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України (а.с.106-108), обґрунтовуючи яке, представник відповідача зазначив, що позивач приховав від суду інформацію про те, що в 2015 році позивач звертався до Дарницького районного суду м.Києва із позовною заявою до відповідача про стягнення процентів за тим самим Договором банківського вкладу №DF 1489/2014-1 від 23.06.2014 року, а також, той факт, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 10.03.2016 у справі №753/23673/15-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м.Києва від 09 червня 2016 року , позовні вимоги ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення процентів за Договором банківського вкладу №DF 1489/2014-1 від 23.06.2014 залишено без задоволення.

Звертає увагу, що в своєму позові ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повернути ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» грошові кошти в сумі 4567,79 доларів США, одержані за договором про внесення змін №1 від 05.02.2015 до Договору банківського вкладу «Стандартний» №DF 1489/2014-1 від 23.06.2014.

В підготовчому засіданні представник відповідача Апостолюк О.О. підтримав раніше заявлене клопотання, крім того, вважав, що провадження у даній справі підлягає закриттю, оскільки з таких самих підстав, між тими самими сторонами є рішення суду, яким було відмовлено позивачу у стягненні виплачених ОСОБА_2 процентів без застосування пониженої відсоткової ставки.

Відповідач ОСОБА_1 підтримує думку представника.

Представник позивача в призначене підготовче засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Представником позивача адвокатом Мірошник С.Б. 20.04.2019 до канцелярії суду подана заява про розгляд справи без участі представника позивача (а.с.147).

Заслухавши думку відповідача та його представника, дослідивши подане клопотання, ознайомившись з наявними матеріалами справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

Встановлено, що рішення Дарницького районного суду м.Києва від від 10.03.2019 (справа №753/23673/15-ц), на яке у своєму клопотанні посилається представник відповідача набрало законної сили, а отже підстави для залишення позову без розгляду, визначені п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України відсутні.

Водночас, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

Перевіряючи наявність підстав для закриття провадження у справі з підстав, визначених п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд зазначає наступне.

При розгляді клопотання судом встановлено, що предметом спору у даній справі, а також вищезазначеній цивільній справі №753/23673/15-ц, рішення у якій набрало законної сили, є грошові кошти (проценти), виплачені ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» вкладнику ОСОБА_2 , відповідачу у справі, за Договором про внесення змін №1 від 05.02.2015 до Договору банківського вкладу «Стандартний» №DF1489/2014-1, укладеного сторонами 23.06.2014 року з підстав, зазначених в ч.5 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Водночас, за змістом долученого до клопотання рішення Дарницького районного суду м.Києва від 10.03.2019 (а.с.109-115) у вищевказаній цивільній справі №753/23673/15-ц вбачається, що суд у своєму рішенні зазначив про те, що матеріали даної справи не містять відповідного судового рішення про визнання недійсним Договору про внесення змін №1від 05.01.2015 року, про існування таких судових рішень ні суду, ні сторонам не відомо. А також зазначив, що позивачем не доведено наявність правових підстав для визнання нікчемним Договору про внесення змін №1 від 05.01.2015 року.

За змістом позовної заяви та доданих документів, поданих у даній справі, встановлено, що обґрунтовуючи позовні вимоги щодо стягнення грошових коштів з відповідача, ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» посилається як на підставу позову, на постанову Апеляційного суду Київської області від 23.07.20018 року у справі №359/10128/16, якою було задоволено позов ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ», яким Договір про внесення змін №1 від 05.02.2015 року до Депозитного договору визнано недійсним (а.с.47-49).

Таким чином, оскільки з моменту ухвалення рішення Дарницьким районним судом від 10.03.2016 року у цивільній справі №753/23673/15-ц, у якій суд розглянув та залишив без задоволення позов ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» до ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину та зобов`язання повернути грошові кошти, позивач у встановленому законом порядку звернувся до суду з відповідним позовом про визнання недійсним договору про внесення змін до договору банківського вкладу, і такий позов було задоволено, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду з інших підстав, а отже підстави для закриття провадження у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 197,255,257,353 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні клопотань представника відповідача адвоката Апостолюка Олександра Олександровича про залишення позовної заяви без розгляду та про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала суду самостійному апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В.Муранова-Лесів