Провадження № 2/761/5085/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Смігунову В.В.,

за участю позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Орлова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2019 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: усунути порушення права у вільному доступі до підвального приміщення та зобов`язати відповідача надати вільний доступ до підвального приміщення позивачу шляхом забезпечення можливості виготовити дублікати ключів до підвальних приміщень у будинку АДРЕСА_1 .

Вимоги обгрунтовані тим, що позивач є власником квартири у будинку АДРЕСА_1 .

Будинок обслуговується відповідачем. Як зазначає позивач, вона не має доступу до підвального приміщення, хоча як співвласник допоміжних приміщень має законом передбачене право доступу до нього.

Позивач зазначає, що дублікат ключа від підвального приміщення їй потрібен з тією метою, що вона таким чином матиме можливість більш оперативно реагувати на аварійні ситуації в підвальному приміщенні будинку.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявлених вимог. У відзиві представник відповідача зазначив, що будинок АДРЕСА_1 належить до сфери управління Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» та перебуває на його балансовому утриманні. 10.01.2017 року укладений договір з ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» та 20.12.2018 року з ТОВ «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» предметом яких є надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою, прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного району «Шулявка» Шевченківського району міста Києва та зазначені юридичні особи є виконавцями послуг. Діючим законодавством не передбачено надання мешканцям/співвласникам будинку ключів та доступу до внутрішньобудинкових комунікацій. Підвальне приміщення використувується виконавцем послуг виключно для забезпечення експлуатації будинку. Крім того, у відповідності до положень Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» лише за рішенням зборів співвласників встановлюється порядок розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, а тому балансоутримувач та виконавець послуг не наділені правом розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміни та скасування обмежень щодо користування ним. До позовної заяви позивач не надала жодного доказу, який підтверджує порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши сторони, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

08.05.2013 року між ОСОБА_1 та Комунальним підприємством «Керуюча дирекція «Шевченківської районної у м.Києві ради» був укладений договір №719 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

14.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до ВОП «Шулявка» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» в якій просила надати можливість виготовити дублікат ключа від замка до клітки в підвал (третє парадне) будинку АДРЕСА_1 .

Листом від 11.12.2018 року головний інженер ВОП «Шулявка» повідомив позивача, що згідно п.3.3.5 наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року вхідні двері в технічний підвал, підвали повинні бути замкнені (ключі зберігаються у виконавця послуг), з метою унеможливлення потрапляння сторонніх осіб до приміщень в яких розміщене технологічне обладнання, а тому ключі від підвалу не можуть бути надані.

Згідно з Договором №917 від 20.12.2018 року про надання послуг з утримання будинків, споруд та об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Шулявка» Шевченківського району м.Києва, укладеного між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Фасад Констракшн», виконавцем зазначених послуг по будинку №14 по вул.О.Довженка в м.Києві з 01.01.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Фасад Констракшн».

Позивач не надала суду доказів, що вона зверталась до виконавця послуг із проханням надати дублікат ключів від підвального приміщення.

Частина друга статті 382 ЦК України визначає правовий режим щодо допоміжних приміщень та приміщень загального користування у дво- або багатоквартирному будинку. Зокрема, власникам квартир у таких будинках належить на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше ніж одну квартиру.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одно квартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв, тощо) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно з частинами другою та третьою статті 10 цього ж Закону, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання елементів зовнішнього благоустрою, допоміжні приміщення окремо приватизації не підлягають.

Рішенням Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року № 4-рп/2004 визначено, що відповідно до Конституції України всі суб`єкти права власності рівні перед законом. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

За змістом статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, поза квартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Згідно з частиною другою статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку. Допоміжні приміщення передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Отже, позивач як власник квартири у будинку є співвласником підвального приміщення, що знаходиться в цьому будинку.

Частиною першою статті 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Крім того, наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 N 76 затверджено Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій згідно з п. 3.3.5 передбачено, що вхідні двері в технічний підвал, підвал повинні бути замкнені (ключі зберігаються у виконавця послуг, про місце зберігання робиться спеціальний напис на дверях).

Доступ представників виконавця послуг до транзитних інженерних комунікацій, що проходять через приміщення, повинен бути забезпечений у будь-який час доби.

Також п.3.3.6 Правил передбачено, що використовувати технічні підвали та підвали не за призначенням забороняється.

Відповідно до пункту 3 статті 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року №417-VIII (далі-Закон) встановлено, якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов`язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності.

Статтею 6 Закону визначені права співвласників багатоквартирного будинку, зокрема, співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників.

Стаття 10 Закону визначає, що співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею.

Законом до повноважень зборів співвласників віднесено прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним.

Рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування («за», «проти», «утримався»), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики.

У протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника).

Рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.

За рішенням зборів співвласників повноваження щодо прийняття рішень стосовно спільного майна, яким користується лише певна група співвласників (співвласники квартир та нежитлових приміщень, розташованих в одному під`їзді або секції багатоквартирного будинку, тощо), за умови що при цьому не порушуються права інших співвласників, можуть бути передані цій групі співвласників.

Таким чином, порядок розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміна та скасування обмежень щодо користування ним регламентується Законом та здійснюється виключно за рішенням зборів співвласників.

А, відтак, ні балансоутримувач багатоквартирного будинку - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», ні виконавці послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» та товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» не наділені правом розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміни та скасування обмежень щодо користування ним.

Отже, в судовому засіданні не встановлено, що позивач, як співвласник допоміжних приміщень будинку не має доступу до таких приміщень, так як Виконавцем послуг виконуються положення діючого законодавства та зазначається місце зберігання ключів від підвального приміщення.

Водночас суд не може взяти до уваги посилання позивача на необхідність мати дублікат ключів для можливості своєчасного усунення аварійних ситуацій, оскільки на позивача не покладається обов`язок утримувати приміщення та усувати аварійні ситуації, а для повідомлення Виконавця про аварійну ситуацію, на якого саме і покладається такий обов`язок, не потрібна наявність дублікату ключа.

Так, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії - в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 04 липня 2019 року

Суддя: Н.Г.Притула