КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 753/14640/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8212/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

18 червня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши у порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 12 жовтня 2014 року близько 10 год. 30 хв. по вул. Лаврська 8 в місті Києві, сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено транспортний засіб, мотоцикл марки Ямаха, д.н.з. НОМЕР_1 , який отримав механічні пошкодження.

Зазначив, що дана пригода сталась з вини відповідача ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом БМВ 5251, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок якої водій мотоцикла, позивач ОСОБА_2 , також отримав тілесні ушкодження.

Цивільно-правова відповідальності ОСОБА_3 , згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/6029482 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Уніка».

Відповідно до страхового акту №00154092, затвердженого головним експертом Київського центру врегулювання збитків здійснено розрахунок суми страхового відшкодування за яким загальна сума нанесених збитків становить 29337,60 грн., а сума страхового відшкодування 7537,60 грн.

22 грудня 2014 року ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» здійснила виплату позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 7537,60 грн.

Згідно акту виконаних робіт №ІВ0000749 від 17 лютого 2015 року складеного ФОП ОСОБА_5 загальна вартість відновлювального ремонту становить 58 061 грн.

Оскільки страховою компанією відшкодовано лише частину завданої відповідачем шкоди, позивач просить решту суми 50523,40 грн. стягнути з відповідача.

Крім того, даною пригодою позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні його права власності, останній зазнав немало переживань та страждань з приводу того, що особи, відповідальні за збитки, не поновлюють порушеного право позивача та не сплачують в добровільному порядку завдану шкоду.

Втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом, позивач змушений був витрачати значний час для пересування громадським транспортом на роботу та з роботи, а також по робочим справам, крім того, через цю подію позивач змінив свій звичний робочий день, оскільки витрачав чимало часу на поїздки до станції технічного обслуговування, оцінювачів, органі судової влади та держаної автомобільної інспекції з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу. Вказані обставини спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати страждання для позивача.

У зв`язку із викладеним, просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 вартість відновлювальних робіт і матеріалів у розмірі 50 523 грн. 40 коп., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 13 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач, через свого представника подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 12 жовтня 2014 року о 16 год. 30 хв., в м. Києві по вул. Лаврська, 8, керуючи автомобілем «БМВ» д.н.з. НОМЕР_2 під час руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з мотоциклом «Ямаха» д.н.з. НОМЕР_1 , чим завдав шкоду двом автомобілям та порушив п. 10.1, 2.3б ПДР.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України.

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів (що діє на території України) АІ № 6029482 від 29 листопада 2013 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», за яким забезпечений транспортний засіб «БМВ5251» д.н.з. НОМЕР_2 ; строк дії поліса з 29 листопада 2013 року по 28 листопада 2014 року, у межах ліміту майнової відповідальності 50 000 грн., франшизи 00 грн.

16 жовтня 2014 року до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернувся ОСОБА_4 , власник транспортного засобу мотоциклу «Ямаха» д.н.з. НОМЕР_1 , яким під час дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_2 із заявою про відшкодування матеріальних збитків, спричинених ОСОБА_3 12 жовтня 2014 року.

Згідно страхового акту № 00154092 від 18 грудня 2014 року подію, яка сталась 12 жовтня 2014 року за участю автомобіля «БМВ5251» д.н.з. НОМЕР_2 визнано страховим випадком.

Згідно акту та умовам договору страхування АІ № 6029482 від 29 листопада 2013 року виплаті страхового відшкодування підлягає сума 7537,60 грн.

22 грудня 2014 року ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування власнику мотоцикла Yamaha Virago р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 в розмірі 7537,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням №025771 від 22 грудня 2014 року (а.с.86).

Згідно звіту №2809/2932 від 28 жовтня 2014 року, складного ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна» про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу колісного транспортного засобу (КТЗ) Yamaha Virago р.н. НОМЕР_1 , власник якого є ОСОБА_4 , ринкова вартість КТЗ до пошкодження складає 29337,60 грн., значення коефіцієнту фізичного зносу 0,70, вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 49165,03 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 17377,10 грн.

Згідно звіту №0015409 від 8 грудня 2014 року, складеного Avtologistika Express про оцінку ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу Yamaha Virago р.н. НОМЕР_1 , власник якого є ОСОБА_4 , ринкова вартість пошкодженого автомобіля на дату оцінки складає 21800 грн.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За ч.1 ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто різницю між вартістю автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди і після дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 7537,60 грн. (29337,60-21800).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, доказів в підтвердження завдання моральної шкоди позивачем суду не надано.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам щодо завдання збитків не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, мотоцикл, яким керував позивач при настанні ДТП, належить ОСОБА_4

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 22 ЦК України визначено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

За частиною першою статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу.

Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

З матеріалів справи вбачається, що власник мотоцикла марки Ямаха, д.н.з. НОМЕР_1 транспортний засіб фізично знищеним не визнавав, погодився із сумою сплаченого страхового відшкодування у розмірі 7537,60 грн., що складає різницю між вартістю транспортного засобу до ДТП (29337 грн. 60 коп.) та після ДТП (21800 грн.).

У зв`язку із викладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині.

Разом з цим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

У зв`язку із викладеним, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача внаслідок пошкодження транспортного засобу, ступінь вини відповідача, та із застосуванням принципів розумності і справедливості, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення моральної шкоди підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 березня 2019 року в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди скасувати та прийняти постанови наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді