Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2019 Справа №607/4485/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Пастернак О.В.

представника позивача Хоркавої К.І.

представника третьої особи Чирської Г.В.

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, як Органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Тернопільський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, як Орган опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій

грошовій сумі в розмірі 1015 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до

досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, ОСОБА_1 , перебуває на обліку Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради із 27.11.2017 р., як дитина із сім`ї, що опинилася в складних життєвих обставинах (ухиляння батьків від виконання батьківських обов`язків). Дитина тривалий час проживала з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . За час перебування дитини на обліку працівниками служби у справах неповнолітніх та дітей та фахівцями Тернопільського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді неодноразово проводились обстеження умов проживання дитини за адресою АДРЕСА_1 . В ході обстежень, 05.12.2017р., 16.01.2018р., 04.06.2018р. виявлено, що мати дитини ОСОБА_2 постійно відсутня, місце перебування її не відоме. Мати не надавала матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавилась станом здоров`я та розвитком дитини, не створювала умов для повноцінного розвитку дитини. Вихованням дитини самостійно займався батько ОСОБА_3 . Відповідно до інформації ДНЗ №5 від 29.09.2018р. №141 та інформації ТНВК №35 від 24.09.2018 р. №140, ОСОБА_2 жодного разу не відвідувала дитячі заклади, не цікавилась розвитком доньки не відвідувала виховні заходи. Інформація КНП «Тернопільська міська дитяча лікарня» від 26.09.2018 р. № 981 підтверджує той факт, що мати ОСОБА_2 участі у лікуванні дитини не бере, станом здоров`я дитини не цікавиться (впродовж 2017-2018 р.р. дитина перебувала на лікуванні в інфекційно-діагностичному відділенні КНП «ТМДКЛ» 5 разів та лікувалась амбулаторно двічі). Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.03.2018 р. №607/2806/18 до батька дитини ОСОБА_3 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу. За час перебування батька в психіатричному закладі, мати не займалась вихованням своєї малолітньої доньки, місце перебування її було не відоме. З метою захисту прав та інтересів дитини, ОСОБА_1 влаштовано у Центр соціально - психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Тернопільської ОДА. Інформація Центру соціально - психологічної реабілітації для дітей служби у справах дітей ТОДА від 05.10.2018 р. № 195 підтверджує той факт, що за час перебування дитини у закладі, мати ОСОБА_2 дівчинку не відвідувала, не цікавилась її станом здоров`я та розвитком дитини ні усно ні письмово. Відповідно до висновку ЛКК Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні від 26.10.2018р. №174, малолітній ОСОБА_1 рекомендовано навчання в школі -інтернаті санаторного типу смт. Гримайлів Гусятинського району. Дані рекомендації виконані батьком ОСОБА_3 . Малолітня ОСОБА_1 влаштована на навчання в школу-інтернат санаторного типу смт. Гримайлів. Працівниками служби у справах неповнолітніх та дітей неодноразово проводились профілактичні бесіди з ОСОБА_2 щодо належного виконання батьківських обов`язків, необхідності створення належних умов для проживання та виховання дитини. 15.12.2017 р. на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалось питання неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 стосовно малолітньої доньки. Мати дитини на засіданні комісії не змогла надати пояснень щодо виконання нею батьківських обов`язків, її попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків та про зміну ставлення до виховання дитини. Однак, ОСОБА_2 ігнорувала рекомендації працівників служби у справах неповнолітніх та дітей, ТМЦСССДМ, рішення комісії, проведена профілактична робота не дала жодного позитивного результату. Також, 30.11.2018 р. на засіданні комісії ОСОБА_2 не змогла надати жодних пояснень та вказати об`єктивних причин щодо неналежного ставлення до виконання батьківських обов`язків. Батько дитини ОСОБА_3 підтвердив, що мати дитини тривалий час не проживає з донькою ОСОБА_1 , не піклується про здоров`я та її розвиток. Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19.12.2012р. справа №2/1912/620/2012 ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 не виконує своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини, свідомо нехтує ними та самоусунулась від виконання батьківських обов`язків.

Представник Виконавчого комітету Тернопільської міської ради в судовому засіданні заявлені вимоги підтримує повністю, з мотивів, викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явилася з невідомої суду на те причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином, що підтверджується документально. Відзиву на позов не подавала.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Представник Тернопільського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в судовому засіданні вважає, що позов підлягає до задоволення.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

Відповідно до Свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого повторно 27 квітня 2015 року, Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.10.2018 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - розірвано.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради із 27.11.2017 р., як дитина із сім`ї, що опинилася в складних життєвих обставинах (ухиляння батьків від виконання батьківських обов`язків). Дитина тривалий час проживала з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

За час перебування дитини на обліку працівниками Служби у справах неповнолітніх та дітей та фахівцями Тернопільського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді неодноразово проводились обстеження умов проживання дитини за адресою АДРЕСА_1 .

В ході обстежень, про що свідчать акти від 05.12.2017 р., 16.01.2018 р. та 04.06.2018 р., виявлено, що мати дитини ОСОБА_2 постійно відсутня, місце перебування її не відоме. Мати не надавала матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавилась станом здоров`я та розвитком дитини, не створювала умов для повноцінного розвитку дитини. Вихованням дитини самостійно займався батько ОСОБА_3 .

Відповідно до аб. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до інформації Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області від 06.12.2018 р. №23871/24/10-18, відносно ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за ч.2 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дитини).

Відповідно до інформації ДНЗ №5 від 29.09.2018р. №141 та інформації Тернопільського навчально-виховного комплексу №35 від 24.09.2018 р. №140 ОСОБА_2 жодного разу не відвідувала дитячі заклади, не цікавилась розвитком доньки не відвідувала виховні заходи.

Інформація КНП «Тернопільська міська дитяча лікарня» від 26.09.2018р. № 981 підтверджує той факт, що мати ОСОБА_2 участі у лікуванні дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не бере, станом здоров`я дитини не цікавиться (впродовж 2017-2018 р.р. дитина перебувала на лікуванні в інфекційно-діагностичному відділенні КНП «ТМДКЛ» - 5 разів та лікувалась амбулаторно двічі).

Згідно інформації, викладеній у листі Тернопільського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 29.11.2018р. №454/1, мати ОСОБА_2 у вихованні та утриманні дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , участі не приймала.

Із пояснень представника позивача встановлено, що за час перебування батька в психіатричному закладі, мати не займалась вихованням своєї малолітньої доньки, місце перебування її було не відоме. З метою захисту прав та інтересів дитини, ОСОБА_1 влаштовано у центр соціально - психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської ОДА.

Інформація центру соціально - психологічної реабілітації для дітей служби у справах дітей ТОДА від 05.10.2018р. № 195 підтверджує той факт, що за час перебування дитини у закладі, мати ОСОБА_2 дівчинку не відвідувала, не цікавилась її станом здоров`я та розвитком дитини ні усно ні письмово.

Відповідно до висновку ЛКК Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні від 26.10.2018р. №174 малолітній ОСОБА_1 рекомендовано навчання в школі -інтернаті санаторного типу смт. Гримайлів Гусятинського району. Дані рекомендації виконані батьком ОСОБА_3 . Малолітня ОСОБА_1 влаштована на навчання в школу -інтернат санаторного типу смт. Гримайлів.

Згідно інформації, викладеній у листі №188 від 14 травня 2019 року, адміністрація Гримайлівської санаторної загальноосвітньої школи-інтернату I-III ступенів Тернопільської обласної ради інформує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходить лікування та оздоровлення в дошкільній групі в нашому закладі з 25.10.2018 року по даний час. Протягом її перебування в закладі батько відвідував ОСОБА_1 три рази ( 20.11.2018 р., 04.12.2018 р. та 20.12.2018 р.), мати лише один раз (20.12.2018р.) Мати дитиною не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, на вихідні не забирає.

Працівниками Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради неодноразово проводились бесіди з ОСОБА_2 щодо належного виконання батьківських обов`язків, необхідності створення належних умов для проживання та виховання дитини, про що свідчать акти від 15.12.2017р. та 16.02.2018р.

15.12.2017р. на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалось питання неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 стосовно малолітньої доньки. ОСОБА_2 ігнорує рекомендації працівників служби у справах неповнолітніх та дітей, ТМЦСССДМ, рішення комісії, проведена профілактична робота не дала жодного позитивного результату.

30.11.2018 р. на засіданні комісії ОСОБА_2 не змогла надати пояснень та вказати об`єктивних причин щодо неналежного ставлення до виконання батьківських обов`язків. Батько дитини ОСОБА_3 підтвердив, що мати дитини тривалий час не проживає за місцем проживання та реєстрації доньки ОСОБА_1 , не піклується про здоров`я та її розвиток.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19.12.2012 р. справа №2/1912/620/2012 ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Найбільш змістовий підхід для реалізації принципу «якнайкращих інтересів дитини» було вироблено Комітетом ООН з прав дитини на підставі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.

У світлі цих міркувань Комітет вважає, що стосовно ситуації, яка розглядається доречними і такими, що підлягають врахуванню при оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини є такі елементи: погляди дитини; індивідуальність дитини; збереження сімейного оточення і підтримання відносин; піклування, захист і безпеку дитини; вразливе положення; право дитини на здоров`я; право дитини на освіту.

Також Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України»).

Таким чином, оцінка найкращих інтересів дитини повинна здійснюватися з врахування усіх вищенаведених елементів з оцінкою значимості кожного з них в порівнянні з іншими.

Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №21 від 09.01.2019 року, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 51 Конституції України «Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх

повноліття...».

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Таким чином, суд оцінивши та дослідивши докази приходить до висновку, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню її малолітньої дитини, не створює належних умов для її утримання, фізичного та духовного розвитку, ігнорує рекомендації фахівців відповідних служб з метою захисту прав дитини.

Враховуючи вищенаведені обставини, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, її здоров`я та розвитку, суд приходить до переконання, що позов виконавчого комітету Тернопільської міської ради в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованим і підлягає до задоволення. При цьому, суд враховує найкращі інтереси малолітньої дитини ОСОБА_1 , необхідність перебування її в умовах, які будуть сприяти нормального вихованню та розвитку дитини, суд вважає, що відповідача ОСОБА_2 , слід позбавити батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно ч.2 та ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошові сумі, в розмірі 1 015 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення із позовом в суд і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст.164, 165, 166, 181, 182, 191 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, як Органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Тернопільський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою с .Старий Скалат Підволочиського району Тернопільської області аліменти на неповнолітню дитину: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 015 (одна тисяча п`ятнадцять) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан