Справа № 2/593/151/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"14" червня 2019 р.

в особі: судді Німко Н.П.

при секретарі Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Рекшинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до відповідача Рекшинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області й просять винести рішення, яким визнати право власності за ОСОБА_2 на Ѕ частину будинковолодіння у с.Писарівка Рекшинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, яке залишилося після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом; визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину будинковолодіння у с.Писарівка Рекшинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позову зазначено, що будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 відноситься до категорії колгоспних дворів і в ньому проживало двоє осіб ОСОБА_4 (батько позивача ОСОБА_2 і дід позивача ОСОБА_1 ) та ОСОБА_3 (мама позивача ОСОБА_2 і баба позивача ОСОБА_1 ). Вказані особи були співвласниками згаданого будинковолодіння. 20 травня 1987 року у Рекшинській сільраді ОСОБА_4 склав заповіт про те, що половину вищевказаного будинковолодіння заповідає своїй онуці - позивачу ОСОБА_5 , в даний час - ОСОБА_1 . Даний заповіт не було змінено і не скасовано. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , Однак, ОСОБА_6 , пізніше - ОСОБА_6 спадкового майна не прийняла, із заявою про прийняття спадщини у нотаріальну контору не зверталася і померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .Фактично спадкове майно після ОСОБА_3 прийняла її дочка - -позивачка ОСОБА_2 , яка звернулася із письмовою заявою у Бережанську держнотконтору. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 . Після його смерті позивач ОСОБА_1 звернулася у Бережанську держнотконторну із заявою про прийняття спадщини, що свідчить про те, що вона прийняла спадщину. З приводу успадкування часток у будинковолодінні, що належали померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позивачі зверталися у Бережанську держнотконтору, але у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та заповітом їм було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я померлих. Для реалізації свого законного права на спадкування позивачі змушені звернутися до суду.

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та їх представник - адвокат Прийдун В.М. у підготовче судове засідання не з`явилися, представником позивача подано на адресу суду письмову заяву, у якій він просить попереднє судове засідання по справі, призначене на 11 год. 00 хв. 14 червня 2019 року проводити у його відсутність та відсутність його довірителів (позивачів). Зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог позивачів, просить їх задоволити позов у повному обсязі, судові витрати залишити за позивачами і з відповідача не стягувати. У випадку належним чином повідомленого відповідача, клоплче про заочний розгляд справи.

У підготовче судове засідання представник відповідача Рекшинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області не з`явився, хоча про час, день та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву, який би відповідав вимогам ст.178 ЦПК України не подав, проте подав на розгляд суду заяву, в якій не заперечує щодо задоволення позову, просить справу розглянути без участі представника відповідача.

Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, взявши до уваги заяву представника позивачів, фактичне визнання позову стороною відповідача, викладене у його письмовій заяві адресованій суду, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Згідно ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкування здійснюється за заповітом або за законом, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.1261 ч.1 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено наступне,-

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя залишивши заповіт на Ѕ частину житлового будинку («де головою двору ОСОБА_4 ») в користь ОСОБА_6 . Після її смерті відкрилася спадщина у виді Ѕ частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по АДРЕСА_1 , головою якого був ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємець ОСОБА_6 (після одруження - ОСОБА_6 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , згаданого спадкового майна не прийнявши, оскільки із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулася і з спадкодавцем спільно не проживала. Відтак, спадкування після спадкодавиці відбувається за законом. Позивач ОСОБА_2 , як рідна донька спадкодавиці є її спадкоємцем І-ї черги за законом і подала нотаріусу заяву про прийняття залишеного після смерті ОСОБА_3 спадкового майна. Однак, таке своє право реалізувати не змогла по причині відсутності на ім`я померлої правовстановлюючих документів на вищезгадане спадкове майно. Судом встановлено, що за життя спадкодавиця правомірно володіла, як член колгоспного двору, Ѕ частиною житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по АДРЕСА_1 , а відтак вимоги позивача ОСОБА_2 є обгрунтованими.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишивши за життя заповіт на «одну половину житлового будинку де я являюся головою двору, заповідаю своїй внучці ОСОБА_5 , яка проживає в АДРЕСА_2 . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у виді 1/2 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по АДРЕСА_1 , якою спадкодавець правомірно володів за життя, як член колгоспного двору. Позивач ОСОБА_1 (родинне прізвище ОСОБА_1 ) звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після спадкодавця, однак реалізувати своє право не має змоги, оскільки відсутні на ім`я померлого правовстановлюючі документи на вищезгадане спадкове майно.

Зазначені судом факти доведені в судовому засіданні фактичним визнанням позову стороною Рекшинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області та іншими доказами по справі, які суд приймає до уваги як належні та допустимі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У суду не виникло обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, визнаних стороною відповідача, як і щодо добровільності їх визнання і таке визнання знайшло своє відображення у заяві відповідача по суті справи.

Отже судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом прийняла спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , яке складається із 1/2 частини будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яким померлий правомірно володів за життя, як член колгоспного двору.

Судом також встановлено, що позивачка ОСОБА_2 , як спадкоємець І -ї черги за законом прийняла спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яке складається із 1/2 частини будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яким померла правомірно володіла за життя, як член колгоспного двору.

Спадщину після спадкодавця позивачі прийняли у визначений законом спосіб та строк; фактично перешкодою в реалізації прав позивачів на таке спадкове майно стала відсутність на ім`я померлих правовстановлюючих документів визначеного зразка на згадане спадкове майно.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 12, 60, 82, 200, 206, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1223, 1261 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , як за спадкоємцем І-ї черги за законом право власності на 1/2 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по АДРЕСА_1 , яке залишилося після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове майно у виді 1/2 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яке залишилося після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції -Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко