Справа № 750/3932/19
Провадження № 2/750/1275/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

Головуючого - судді Требух Н.В.,

із секретарем Будаш М.В.

за участю прокурора Абдужабарової І., представника позивача Сокол М.Ю. відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської міської лікарні №2 Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення понесених витрат на лікування потерпілого в сумі 10692 грн,

в с т а н о в и в :

08.04.2010 року заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Чернігівської лікарні № 2 Чернігівської міської ради з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 10692 грн. 00 коп. Відповідачем надано відзив.

Прокурор та представник позивача судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

10 травня 2018 року, близько 16 год. 50 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом марки «Бджілка», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався в місті Чернігові по вул. Малиновського зі сторони вул. 1-го Травня.

Рухаючись у вказаному напрямку по вулиці Малиновського, ОСОБА_1 зупинився в заїзді до будинку № 53, та перед початком руху заднім ходом, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку та для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка рухалась позаду причепу по краю проїзної частини з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті наїзду пішохід ОСОБА_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового підвертельного перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, котре виникло внаслідок ударної дії тупого, твердого предмету та згідно висновку судово-медичної експертизи № 324 від 08.06.2018 відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, на строк більше ніж 21 добу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілим. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 закрито (а.с. 6-8).

Згідно довідки Чернігівської міської лікарні № 2 Чернігівської міської ради від 20.03.2019 року № 122 вбачається, що ОСОБА_2 перебувала на лікуванні 22 ліжко-днів і вартість лікування за цей період становить 10692 грн. 00 коп. (а.с 10).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зокрема п. 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Згідно пункту 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Оскільки витрати на лікування потерпілого обраховані закладом охорони здоров`я у відповідності до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день, а тому доводи відповідача з приводу необґрунтованості розрахунку таких витрат суд вважає безпідставними.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст..ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

позов керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради ( місто Чернігів вулиця 1 Травня 168 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради 10692 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 25.06.2019 року.

Суддя Н.В.Требух