КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 376/2378/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7320/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 14 січня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Коваленка О.М., по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріховецьке» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Клімкіної Наталії Іванівни про визнання недійсним договору оренди та застосування наслідків його недійсності, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року представник позивача Паніматченко Л. Д. подав до суду позов, в якому зазначав, уточнивши в подальшому позовні вимоги, що 30 квітня 2014 року між ТОВ «Оріховецьке» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , який зареєстрований Реєстраційною службою Сквирського районного управління юстиції Київської області 02 червня 2014 року (номер запису про інше речове право 13484323) строком на 10 років, тобто є чинним до 02 червня 2024 року.

20 серпня 2018 року ОСОБА_1 уклала новий договір оренди землі на цю ж земельну ділянку з іншим орендарем ТДВ «Шамраївський цукровий завод», зареєстрований державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Клімкіною Н.І. 21 серпня 2018 року, що підтверджується інформаційною довідкою №137515723.

ТОВ «Оріховецьке» добросовісно та належним чином виконує обов`язки орендаря відносно договору оренди земельної ділянки від 02 червня 2014 року, а ОСОБА_1 в свою чергу, уклавши новий договір оренди землі від 20 серпня 2018 року, порушила вимоги Закону України «Про оренду землі», оскільки розірвання договору односторонньому порядку не допускається.

Таким чином, ОСОБА_1 незаконно, з порушенням вимог чинного законодавства, перешкоджаючи нормальному веденню господарської діяльності ТОВ «Оріховецьке», уклала новий договір оренди земельної ділянки з іншим орендарем ТДВ «Шамраївський цукровий завод», а тому просив:

- визнати недійсним договір оренди землі, укладений 20 серпня 2018 року між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» (), зареєстрований 21 серпня 2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Клімкіною Н.І.;

- скасувати державну реєстрацію речового права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» від 20 серпня 2018 року щодо земельної ділянки, площею 3,5062 га з кадастровим номером НОМЕР_1 ;

- стягнути в рівних частинах із відповідачів на користь ТОВ «Оріховецьке» 3 524,00 грн. судових витрат та 1 000,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката (а.с. 4-35, 49).

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 14 січня 2019 року позовну заяву ТОВ «Оріховецьке» до ОСОБА_1 , ТДВ «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора КП «Реєстрація нерухомості» Клімкіної Н.І. про визнання недійсним договору оренди землі та застосування наслідків його недійсності задоволено в повному обсязі. Визнано недійсним договір оренди землі № б/н від 20 серпня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» зареєстрований 21 серпня 2018 року державним реєстратором Клімкіною Н.І. Скасовано державну реєстрацію речового права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» від 20 серпня 2018 року щодо земельної ділянки, площею 3,506 га, кадастровий номер НОМЕР_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ТДВ «Шамраївський цукровий завод» та державного реєстратора КП «Реєстрація нерухомості» Клімкіної Н.І. на користь ТОВ «Оріховецьке» судові витрати по справі в сумі 4 524,00 грн. - по 1 508,00 грн. з кожного (а.с. 60-67).

Не погодившись з рішенням районного суду, 04 квітня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Овчаренко Д.К. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. На обґрунтування скарги зазначив, що суд неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. Зазначав, що позовна заява ТОВ «Оріховецьке» не відповідала вимогам ст. 175, 176, 177 ЦПК України, проте, суд відкрив провадження у справі.

Звертав увагу на те, що договір оренди землі від 30 квітня 2014 року, укладений між ТОВ «Оріховецьке» та ОСОБА_1 припинено, що вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №137515723 від 12 вересня 2018 року. Таким чином, ОСОБА_1 , як власник земельної ділянки, площею 3,5062 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована - Оріховецька сільська рада Сквирського району Київської області, правомірно передала зазначену земельну ділянку у строкове платне користування ТДВ «Шамраївський цукровий завод».

Разом з апеляційною скаргою представник ОСОБА_1 - адвокат Овчаренко Д.К. подав до суду клопотання про витребування доказів та клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (а.с.81-91).

11 травня 2019 року ОСОБА_1 надіслала на адресу Київського апеляційного суду заяву, в якій зазначила, що визнає повністю позов ТОВ «Оріховецьке» до ОСОБА_1 , ТДВ «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора КП «Реєстрація нерухомості» Клімкіної Н.І. про визнання недійсним договору оренди та застосування наслідків його недійсності. Вказувала, що бажає продовжити співпрацю по оренді своєї земельної ділянки з ТОВ «Оріховецьке» та просила судові засідання проводити без її участі. Вказана заява ОСОБА_1 посвідчена секретарем Оріховецької сільської ради Сквирського району Київської області 10 травня 2019 року за № 51 (а.с. 121-122).

У судовому засіданні представник ТОВ «Оріховецьке» - адвокат Соболь Б.В. заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. ОСОБА_1 подала заяву про визнання позову та просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Овчаренко Д.К. був сповіщений під особистий підпис та телефонограмою, яка забезпечує фіксацію такого повідомлення. Повідомлення державного реєстратора КП «Реєстрація нерухомості» Клімкіної Н.І. повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресата за вказаною ним адресою (а.с. 109-124, 140-144).

Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Задовольнивши позовну заяву в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст. 152 ЗК України та ст. 203, 215 ЦК України оспорюваний договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним, оскільки при його укладанні було порушено вимоги діючого законодавства, а саме земельна ділянка перебувала в оренді іншого орендаря.

Колегія суддів погодилась з такими висновками суду та визнала їх правильними виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,5062 га з кадастровим номером НОМЕР_1 , що розташована у межах Оріховецької сільської ради Сквирського району Київської області (а.с.12-18).

30 квітня 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Оріховецьке» укладено Договір оренди землі, згідно з п.п. 2 ОСОБА_1 передала в оренду земельну ділянку загальною площею 3,5062 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 19-20).

Згідно з п. 6 договір укладено строком на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Згідно з п. 32 договору оренди землі дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; ліквідації юридичної особи орендаря; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних проблем або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, ліквідації юридичної особи - орендаря; договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 33 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї зі сторін (а.с. 20).

З матеріалів справи вбачається, що 02 червня 2014 року право оренди земельної ділянки за ТОВ «Оріховецьке» було зареєстровано на підставі вищевказаного договору оренди землі реєстратором Реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Київської області Шерстюк А.О, індексний номер: 13483574 (а.с. 24).

Вищезазначені обставини знайшли підтвердження оглядом оригіналів вищевказаних документів в суді апеляційної інстанції про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання.

За таких обставин, суд дійшов вірного висновку про те, що договір оренди землі від 30 квітня 2014 року є укладеним та зареєстрованим відповідно до вимог чинного законодавства України.

Судом встановлено, що протягом усього часу дії договору ТОВ «Оріховецьке» користується земельною ділянкою, виконує обов`язки орендаря та сплачує орендну плату ОСОБА_1

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 21 серпня 2018 року державний реєстратор КП «Реєстрація нерухомості» Клімкіна Н.І. зареєструвала право оренди земельної ділянки площею 3,5062 га, яка належить ОСОБА_1 за ТДВ «Шамраївський цукровий завод» на підставі договору оренди землі б/н від 20.08.2018 року та прийняла рішення, яким зареєструвала за відповідачем по справі ТДВ «Шамраївський цукровий завод» (а.с. 33).

Згідно з вимогами частин 2 і 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 вказаної статті якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Зважаючи на вищевказане, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання недійсним договору оренди землі № б/н від 20 серпня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод», з цим висновком погодилась колегія суддів суду апеляційної інстанції.

Подання документів для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, право оренди на яку вже зареєстровано за іншою особою (ТОВ «Оріховецьке»), є підставою для відмови у державній реєстрації зазначеного права відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, суд дійшов правильного висновку, що дії державного реєстратора КП «Реєстрація нерухомості» Клімкіної Н.І. під час державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки за ТДВ «Шамраївський цукровий завод» не відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому державна реєстрація права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» від 20 серпня 2018 року щодо земельної ділянки, площею 3,5062 га, кадастровий номер НОМЕР_1 » підлягає скасуванню.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 подала заяву, посвідчену секретарем Оріховецької сільської ради Сквирського району Київської області 10 травня 2019 року за № 51, в якій заявила про визнання позову (а.с. 121-122).

Відповідно до п. ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 4 вказаної статті визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання ОСОБА_1 позову на стадії апеляційного розгляду не суперечить закону, проте ОСОБА_1 та її представник не заявляли про відмову від поданої апеляційної скарги у цьому провадженні.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі представником ОСОБА_1 - адвокатом Овчаренко Д.К., що ОСОБА_1 не підписувала договір від 30 квітня 2014 року, не стосуються предмету доказування по цій справі, свідчать про суперечність пояснень представника ОСОБА_1 . наявним у справі доказам.

Факт належного сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи районним судом підтверджується наявними у справі доказами, відповідно до положень частини 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. З огляду на вищезазначене, колегія суддів відхилила доводи апелянта про порушення правил диспозитивності та змагальності з боку районного суду (а.с. 53-54).

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 206, ст. 367, ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 14 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 21 червня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова