Справа №263/7993/19
Провадження № 2/263/1849/2019
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 червня 2019 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у підготовчому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності, третя особа: ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
Позивачка звернулась до суду з даним позовом, вказуючи, що їй на підставі договору дарування належить квартира АДРЕСА_1 , проте оригінал вказаного договору був нею втрачений, у зв`язку з чим отримати свідоцтво про право власності у встановленому законом порядку вона не має можливості. На підставі викладеного позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом, яким просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, надали суду заяву з проханням про розгляд справи за їх відсутності та задоволенням позовних вимог у повному обсязі.
Третя особа: ОСОБА_2 судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, не заперечуючи проти задоволення заявлених позовних вимог.
Представник Маріупольської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності та з проханням про вирішення спору на розсуд суду відповідно до чинного законодавства.
З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута під час відсутності сторін.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом -ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України).
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії договору дарування квартири від 03.08.2011 року, реєстраційний номер 1386, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Горелік К.О., ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_3 прийняла у дар квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 10.08.2011 року, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 28.05.2019 року, квартиру АДРЕСА_1 на прав приватної власності, на підставі договору дарування від 03.08.2011 року належить ОСОБА_3
В той же час, відповідно до листа Донецького обласного державного нотаріального архіву ГТУЮ у Донецькій області від 24.01.2019 року за №48/01-12, видати дублікат договору дарування квартири від 03.08.2011 року, реєстраційний номер 1386, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Горелік К.О., не виявляється можливим, оскільки всі документи приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Горелік К.О. прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, які залишились у м. Донецьку, доступ до яких відсутній.
Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
При цьому, відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оскільки правовстановлюючий документ на вказану квартиру відсутній, то позивачка не має змоги у здійсненні своїх законних прав та обов`язків.
З огляду на викладене, суд прийшов до твердого переконання, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами доведені обставини, якими позивачка обґрунтовує позовні вимоги, а саме те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , правовстановлюючий документ на яку був втрачений, що є підставою для задоволення даного позову.
Крім того, задовольняючи позов, суд виходить із положень ст. 1 ЦПК України, відповідно до яких задачами цивільного судового провадження є захист порушених та невизнаних прав свободі та інтересів фізичних осіб, а також положень Конституції України та Цивільного кодексу України згідно яких власник майна має права безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 321, ст.328, ч.1,3 ст.368, ч.1 ст.369 та ч.1-2 ст.370, ст.392 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 80, 81, 247 ч.2, 263-265 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності, третя особа: ОСОБА_2 , задовольнити.
Визнати за ОСОБА_4 , громадянкою Німеччини, ІПН НОМЕР_1 , право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 29,1 кв.м., загальною площею 56,00 кв.м.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.В. Хараджа