ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Херсон

Справа № 766/8333/19

Провадження № 22-ц/819/1039/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

суддів: Кузнєцової О.А.

Приходько Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 квітня 2019 року, постановлену під головуванням судді Ус О.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26 квітня 2019 року у видачі судового наказу відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою сулу, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скарга мотивована тим, що суд помилково відмовив у видачі судового наказу з підстав передбачених п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України, оскільки ч.1 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови, зокрема, про стягнення аліментів можуть бути пред`явлені за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам цивільного процесуального закону, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу судового наказу на підставі п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що заяву ОСОБА_1 подано з порушенням правил територіальної підсудності, визначених ч.1 ст. 27 ЦПК України - позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом..

Проте колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду, виходячи з наступних підстав.

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Статтею 163 ЦК України передбачено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Вимоги про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів згідно пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України відноситься до вимог, за якими може бути видано судовий наказ, а відповідно до статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною першою статті 28 ЦПК України передбачена альтернативна підсудність справ за вибором позивача, зокрема, позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Таким чином, позови про стягнення аліментів можуть бути пред`явлені, як за зареєстрованим місцем проживання заявника, так і за місцем його перебування.

Відповідно до ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями - доступ до суду.

Так у справі "Belletv. France", Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Таким чином, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

З матеріалів справи вбачається, що заявник - ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини, яка проживає разом з нею, в порядку ст. 183 ч.5 СК України та видачу судового наказу згідно Розділу ІІ ЦПК України.

Також встановлено, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактичним місцем проживання заявника, згідно договору оренди житлового приміщення від 03 березня 2019 року є: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 зазначила, що неповнолітня дитина проживає разом з нею за вказаною адресою, відвідує дитячий садочок №69 м. Херсона.

Оскільки заявником у цій справі заявлено вимогу про стягнення з боржника аліментів на утримання неповнолітньої дитини, тому має місце підсудність справи за вибором заявника.

Отже, вирішуючи питання про відмову у видачі судового наказу, суд І інстанції помилково на наведене уваги не звернув, не вчинив визначені цивільно-процесуальним законодавством дії та не врахував положень ст. 28 ЦПК України, яка надає право заявнику на звернення до суду за своїм вибором (за правилами альтернативної підсудності).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково застосовано положення п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України та відмовлено у видачі судового наказу, а тому вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 квітня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.О. Бездрабко

Судді : О.А. Кузнєцова

Л.А. Приходько