Справа № 2208/4771/12 Номер провадження 4-с/676/21/19
05 червня 2019 Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.
секретаря судового засідання Слободенюк О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремети Олександра Вікторовича та скасування постанов державного виконавця, -
ОСОБА_2 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця та просить: визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремета О.В. про винесення ним по виконавчому провадженні ВП №37176804 постанов від 15.04.2019р. та від 17.04.2019р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, постанови про арешт майна боржника, довідки-розрахунку від 15.04.2019р. та внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 15.04.2019р.; зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремета О.В. усунути порушення його прав та скасувати зазначені постанови. На обґрунтування своєї скарги ОСОБА_2 вказав, що в провадженні Шевченківського районного відділу ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавче провадження ВП 37176804 з примусового виконання виконавчого листа № 2/2208/1884/12 виданого Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області від 6.07.2012р. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.07.2012р. з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) щомісячно, починаючи з 18.06.2012р. до повноліття дитини. Скаржник вказує, що вказані постанови державного виконавця є незаконними, при винесенні оскаржуваних постанов державний виконавець керувався статтями 11 та 71 Закону України «Про виконавче провадження» які в такій редакції існують тільки з 06.02.2018 р., тобто з дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 р.. Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця станом на 31.03.2019 р. у нього начебто утворилася заборгованість зі сплати аліментів в період з 01.03.2013р. по 31.03.2019р., сукупний розмір якої складає 125336,00 грн. На переконання скаржника введені Законом України від 07.12.2017 р. обмеження прав фізичної особи, зокрема, у праві виїзду за межі України та праві керування транспортними засобами, підставою для застосування котрих є наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, можуть застосовуватись, якщо вказана заборгованість виникла тільки після 06.02.2018 р. Однак в постановах державного виконавця про встановлення тимчасових обмежень від 15.04.2019 року та від 17.04.2019р. вказано, що заборгованість за аліментами у нього виникла до набрання чинності Законом України від 07.12.2017 року. Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2012р. не було змінено. Вважає, що державний виконавець при винесені зазначених постанов не врахував конституційний принцип дії закону в часі, застосував закон, яким встановлена відповідальність, до правовідносин, які виникли до набрання чинності цим законом, що є незаконним. Скаржник в судове засідання не з`явився, просив в скарзі її розгляд провести без його участі.
Представник Шевченківського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся поштовим відправленням з повідомленням, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розгляд скарги провести на підставі наявних в ній доказів.
Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2012р. по справі № 2/2208/4771/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину позов було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) щомісячно, починаючи з 18.06.2012р. до повноліття дитини. Виконавчий лист № 2/2208/1884/12 виданий Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області від 6.07.2012р. перебуває на виконанні старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремети О.В.

За змістом ст. 451 ЦПК України за результатом розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Ст.195 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі та ін.

Відповідно до довідки про суму нарахування та сплату аліментів від 15.04.2019 р., копію якої надано суду скаржником, сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 по аліментам станом на 31.03.2019 р. становить 125336,00 грн. 15.04.2019 р. ОСОБА_1 державним виконавцем направлено повідомлення про внесення відомостей про нього як боржника до Єдиного реєстру боржників.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС ГТУЮ у місті Києві Шереметом О.В. серії ВП №37176804 від 15.04.2019 року накладено арешт на майно боржника. Крім цього в зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів постановами старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС ГТУЮ у місті Києві Шереметом О.В. від 15.04.2019 р. встановлено тимчасові обмеження боржника у праві: керування транспортними засобами та виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Також державним виконавцем 17.04.2019 р. були винесені постанови якими встановлені тимчасові обмеження скаржнику по справі в користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та у праві керування транспортними засобами.

Положенням ст.ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язано виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. За змістом наведених положень закону метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

06.02.2018 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 р. № 2234-VIII, яким внесено зміни до ряду законодавчих актів, в тому числі і Закон України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч.ч. 9, 10 ст.71Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Разом з тим, відповідно до п. 10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі:1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Таким чином у разі незгоди боржника із застосованим до нього тимчасовим обмеженням у праві керувати транспортними засобами, він має довести в суді наявність хоча б однієї з вищезазначених підстав. Таких даних скарга та додані до неї матеріали не містять.

Статтями 12, 81ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Скаржником не надано доказів на спростування наявної у нього заборгованості зі сплати аліментів, що її розмір не перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Не спростовують їх і надані скаржником копії дублікатів чеків «Приватбанку» від 15.11.2018 р., двох від 13.12.2018 р., від 25.12.2018 р., від 15.01.2019 р., від 13.02.2019 р., від 16.03.2019 р., від 16.04.2019 р., та копій фіскальних чеків «Укрпошти» від 10.04.2013 р. та від 23.04.2013 р. Із змісту скарги та доданих до неї документів не зрозуміло чи надавав скаржник їх державному виконавцю оскільки зазначені в довідці-розрахунку заборгованості по аліментах відомості про оплату за вказані періоди в довідці відсутні. Твердження скаржника, що він з 2005 р. здійснює тільки індивідуальну адвокатську діяльність та згідно ПКУ оподаткування його доходів здійснюється на загальних підставах, а не за спрощеною системою не підтверджені належними доказами. За таких обставин суд дійшов висновку, що між скаржником та державним виконавцем фактично існує спір щодо розміру заборгованості по аліментах.

Ч.9 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом. Відповідно до частини четвертої статті 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом. Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами. Спір щодо визначення розміру аліментів підлягає вирішенню судом в позовному провадженні з обов`язковим залученням до розгляду справи стягувача за виконавчим листом. Вказаний правовий висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 560/173/18, провадження № 61-41609 ск 18.

Також не надано скаржником до суду доказів неможливості застосувань тимчасових обмежень до нього у відповідності до п. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Виходячи із змісту наведеної правової норми, у випадку виникнення заборгованості зі сплати аліментів закон зобов`язує державного виконавця виносити постанови про тимчасові обмеження прав боржника.

Суд не приймає до уваги посилання боржника як на підставу незаконності оскаржуваних постанов те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07 грудня 2017 року, який набрав чинності 06 лютого 2018 року не має зворотної дії в часі, а тому положення ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» можуть бути застосовані тільки при перевищенні суми відповідних платежів за шість місяців, які повинні обчислюватися з 06.02.2018 року, оскільки визначення розміру заборгованості, за наявності якої до боржника застосовуються відповідні обмеження, є саме порядком визначення заборгованості, а не встановленням відповідальності боржника.

Частиною 4 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що строк для застосування обмежень, передбачених ч. 9 ст.71 цього Закону обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а не з дня набрання чинності Законом від 07 грудня 2017 року № 2234-19.

Врахування заборгованості зі сплати аліментів, яка виникла у боржника за період до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», яким внесено зміни в ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», не можна розцінювати як надання цій нормі зворотної сили.

Приймаючи рішення про винесення постанов, передбачених частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має враховувати, що відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування до боржника тимчасових обмежень обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

В Прикінцевих положеннях Закону України від 07 грудня 2017 року № 2234-19 відсутні вказівки щодо відкладеного набрання чинності частиною 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а отже вона підлягає застосуванню одразу із набранням чинності даним Законом в цілому, із 06 лютого 2018 року.

Доводи ОСОБА_1 про те, що оскаржувані постанови державного виконавця порушують його конституційні права, - спростовуються вимогами закону. Тимчасові обмежувальні заходи, вжиті державним виконавцем на підставі ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», не посилюють відповідальність, а вдосконалюють порядок примусового стягнення, спрямовані на забезпечення належного виконання рішень щодо стягнення аліментів з метою зменшення розміру їх заборгованості, забезпечення захисту інтересів та належного утримання осіб, які їх отримують.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що державним виконавцем правомірно винесено оскаржувані постанови, повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників винесено з врахуванням положень п.5 розділу XVI «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. за № 489/20802. Спір щодо розміру заборгованості по аліментам підлягає розгляду в порядку позовного провадження. Керуючись ст. 9, 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 194, 195 СК України ст.ст. 13, 76, 81, 353, 447, 449, 450, 451 ЦПК України суд, - постановив:

в задоволені скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку передбаченому п.15.5 розділу XIII ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 07.06.2019 р.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Вдовичинський А.В.