Справа № 446/822/18 Головуючий у 1 інстанції: Самсін М.Л.
Провадження № 22-ц/811/758/19 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Куцика І.Б.;

адвоката Лущанця М.В.

- представника відповідача Герболки В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 16 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в кінцевій редакції позовних вимог якого (від 29.05.2018 року) просила суд ухвалити рішення, „яким стягувати з ОСОБА_2 ... аліменти на (користь позивачки) на утримання двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини доходу з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно: на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час навчання, але не більш ніж до досягнення 23 років, та на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ним повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення від 17.05.2017 року".

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 квітня 2016 року присуджено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь позивачки на утримання їхніх неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини (заробітку) доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до їх повноліттня.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" № 2037-УІІІ від 17.05.2017 року редакцію частини 2 статті 182 СК України було викладено у новій редакції, якою встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак позивачка вважає, що розмір аліментів, який присуджено до стягнення з відповідача на утимання дітей, мав би бути збільшений з урахуванням згаданих змін у законодавстві (а.с. 2-3, 18).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини доходу з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час навчання, але не більш ніж до досягнення 23 років, та на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ним повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 03.05.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 704 грн. (а.с. 59-61).

Дане рішення оскаржив представник відповідача.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що збільшений розмір аліментів міг бути присуджений до стягнення з відповідача „після закінчення строку на апеляційне оскарження", а не з дати звернення позивачки до суду з даним позовом.

Звертає увагу на те, що станом на 16.11.2018 року одна з доньок сторін спору, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже була повнолітньою, однак у резолютивній частині оскаржуваного рішення зазначено, що стягнення аліментів слід провести „на утримання двох неповнолітніх дітей".

Вважає, що судом не було дано належної оцінки тому, що на час розгляду даної справи у відповідача „вже була дружина і малолітня дитина" (а.с. 66-71).

На клопотання позивачки та ОСОБА_4 (а.с. 97, 99) апеляційний розгляд справи було відкладено на 08 липня 2019 року, про що належним чином повідомлено позивачку і її представника (а.с. 103-106), які в судове засідання 08 липня 2019 року повторно не з`явилися і про причини такої неявки суд не повідомили, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Матеріалами справи стверджується наступне.

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 квітня 2016 року присуджено до стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь позивачки на утримання їхніх неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини (заробітку) доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до їх повноліттня (а.с. 9, 10).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" № 2037-УІІІ від 17.05.2017 року редакцію частини 2 статті 182 СК України було викладено у новій редакції, якою встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

06 серпня 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,стала повнолітньою і така навчається на ІІ курсі Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка на денній формі навчання (а.с. 8, 98).

За вище наведених обставин позивачка вправі була звернутися до суду з позовом про зміну розмірів аліментів, які були присудженими до стягнення на її користь вище згаданим рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 квітня 2016 року і суд зобов`язаний був присудити до стягнення з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина сторін, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ним повнолітня в розмірі не меншому, ніж встановлений законодавством, а саме - ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 199 СК України визначено умови, за яких батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними 23 років: 1) навчання дітей; 2) їх потреба у такій допомозі та 3) спроможність батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Як вже зазначалося вище, матеріалами справи безспірно стверджується те, що донька сторін, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,навчається на ІІ курсі Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка на денній формі навчання (а.с. 8, 98).

На переконання колегії суддів, безспірним також є те, що донька сторін потребує допомоги зі сторони батьків.

Матеріалами справи стверджується, що відповідач працює і має стабільний заробіток, а відтак колегія суддів приходить до висновку про те, що він спроможний надавати доньці посильну матеріальну допомогу на час її навчання (але не більше, ніж до досягнення нею 23 років), а саме - у розмірі не меншому, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи (який - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи - є меншим, ніж розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 18 років).

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» міститься роз`яснення про те, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

На вище наведене міститься також посилання і в мотивувальній частині самого оскаржуваного рішення (а.с. 61).

Відтак, суд першої інстанції оскаржуваним рішенням від 16 листопада 2018 року не вправі був призначати стягнення аліментів у новому розмірі «починаючи з 03.05.2018 року» та «допускати негайне виконання в межах стягнення за один місяць».

При подачі до суду даного позову позивачкою було сплачено 704 грн. 80 коп. судового збору (а.с. 1), які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки (частина 1 статті 141 ЦПК України), а відтак доводи апеляційної скарги стосовно того, що «незрозумілим є рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів в сумі 704 гривень», до уваги прийматися не можуть.

Так само, як не можуть прийматися до уваги доводи апеляційної скарги стосовно того, що «судом не дано належної оцінки тому факту, що на час розгляду справи в суді в Відповідача ОСОБА_2 вже була дружина і малолітня дитина", оскільки у письмовому Відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 жодним чином про наведені обставини не згадує (а.с. 31-32) та відповідних доказів до суду першої інстанції ним (в порушення принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства) не подавалося.

За вище наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню в цілому - з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , частково задовольнити.

Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 16 листопада 2018 рокускасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які підлягають до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання їхніх дітей, ухваливши, що до стягнення на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягають аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , який на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи - до досягнення ОСОБА_5 повноліття або до закінчення ОСОБА_4 навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 704 грн. 80 коп. судових витрат у виді сплаченого судового збору за подачу позовної заяви.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 15 липня 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.