ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Херсон

Справа №766/13097/18

Провадження №22ц/819/993/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

суддів: Вейтас І.В.,

Кузнєцової О.А.

секретар судового засідання: Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу адвоката Гончаренка Антона Юрійовича, діючого від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Прохоренко В.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_1 є його батьком, однак з моменту досягнення повноліття відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на його утримання, в той час коли має можливість надавати таку допомогу, оскільки отримує підвищену пенсію.

Відповідно до наказу №56 від 11.08.2015 року він був зарахований на денну форму навчання Херсонського гідрометеорологічного технікуму Одеського державного екологічного університету, де навчався до моменту подачі позовної заяви.

З 07 серпня 2018 року, він зарахований на факультет фізичного виховання та спорту, денної форми навчання, бюджетної форми фінансування Херсонського державного університету, де й навчається по теперішній час, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Позивач просив стягнути із ОСОБА_1 на його користь аліменти в розмірі ј усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2019 рокупозовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі ј частини усіх видів заробітку, щомісячно, на час його навчання, починаючи з 10.07.2018 року по 30.06.2022 року, але не більше як до досягнення позивачем 23 років. У разі припинення навчання утримання припиняється.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Гончаренко А.Ю., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду змінити, зменшивши розмір стягнутих на користь позивача аліментів з ј на 1/7 частину усіх видів його заробітку.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, на думку апелянта, недав належної оцінки неможливості сплати відповідачем аліментів у присудженому розмірі з огляду на незадовільний стан його здоров`я, необхідність нести витрати на обов`язкове лікування та визначений ступінь професійної працездатності 45%; наявності на утриманні непрацездатних батьків. Апелянт вказав, що може надавати матеріальну допомогу сину у розмірі 1/7 частини пенсії (10370грн), що складає 1481,43грн.

Також вказав, що позивач навчається на бюджетній формі навчання, а тому оплати за навчання не потребує; за умови успішних оцінок, син може отримувати стипендію. Навчальний заклад, в якому навчається позивач, розташований у місті його проживання, а тому він не потребує коштів на поїздки до іншого міста та оренду житла.

Разом з цим, син та колишня дружина користуються пільгами відповідача за комунальні послуги, як учасника бойових дій.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , вказавши про законність та обґрунтованість судового рішення, просить залишити його без змін. Зазначив, що ОСОБА_1 спроможній сплачувати аліменти на його користь у встановленому судом першої інстанції розмірі. Посилання в апеляційній скарзі на те, що на утриманні відповідача перебувають його непрацездатні батьки не відповідають дійсності, оскільки відповідач ніколи не проживав з ними та не надавав допомоги. З дідусем та бабусею разом проживає та допомагає їм рідний брат відповідача.

Відповідач отримує підвищену пенсію, користується пільгами на лікування у медичних закладах та має 100% пільгу на оплату комунальних послуг. Посилання відповідача на отримання позивачем, завдяки ОСОБА_1 пільг по сплаті комунальних платежів не відповідають дійсності, оскільки після проведенні поділу спільного з відповідачем житла, квартирі присвоєні різні особові рахунки на оплату комунальних послуг, а тому позивач не користується пільгами відповідача.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, з підстав викладених у скарзі.

Позивач ОСОБА_2 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 (а.с.3).

На момент звернення до суду з позовом про стягнення аліментів позивач навчався на 3 курсі Херсонського гідрометеорологічного технікуму Одеського державного екологічного університету денної форми навчання. Термін закінчення навчання 30 червня 2019 року (а.с.7).

З довідки №260 від 16 жовтня 2018 року вбачається, що наказом №360-с від 07 серпня 2018 року ОСОБА_2 є студентом 1 курсу, спеціальності «Фізична культура і спорт», факультету «фізичного виховання та спорту», денної форми навчання, бюджетної форми фінансування Херсонського державного університету. Стипендію не отримує. Термін закінчення навчання 30 червня 2022 року (а.с.22).

Відповідно до довідки про доходи від 24 травня 2018 року середньомісячна заробітна плата ОСОБА_3 (мати позивача) за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року склала 4132,47грн (а.с.11).

За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Звернувшись з позовом про стягнення аліментів, ОСОБА_2 зазначив, що потребує матеріальної допомоги батька, пославшись, зокрема, на наявність у нього витрат, пов`язаних з навчанням, проїздом до навчального закладу, необхідністю придбання одягу та продуктів харчування, оплати послуг мобільного зв`язку та інтернету, тощо.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України у редакції Закону від 07 грудня 2017 року № 2234-VIII, яка була чинною на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, та присудивши до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на час навчання останнього, суд першої інстанції виходив з обов`язку батьків утримувати дитину відповідно до положень ч.1 ст.199 СК України.

Разом із цим, ураховуючи фактичні обставини справи, не можна погодитися з рішенням суду в повному обсязі, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що рішенням апеляційного суду Херсонської області від 22 вересня 2014 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_2 у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку. Приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції врахував стан здоров`я відповідача, необхідність нести витрати на лікування, наявність у нього ступеню професійної працездатності 45%.

Посилання відповідача на те, що з часу ухвалення судового рішення від 22 вересня 2014 року вказані ним обставини лише ускладнилися, а саме, що зараз на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки, які також потребують лікування, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження цих обставин. Необхідність надання допомоги непрацездатним батькам не виключає обов`язку відповідача надавати утримання повнолітньому сину, який продовжує навчання та потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги.

Враховуючи, що під час розгляду справи відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у нього обставин, які б давали підстави дійти висновку про можливість сплати ОСОБА_1 аліментів лише у розмірі 1/7 частини усіх видів заробітку та суттєвих змін в організації його життя, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити шляхом зменшення розміру присуджених до стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до 1/5 частини.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року, № 590, визначено, що коли обидві сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з встановленим додатком.

Вирішуючи питання про стягнення із ОСОБА_1 в дохід держави судового збору у розмірі 768,40грн., суд не врахував, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» відповідач, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору, отже рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, за рахунок держави.

Рішення в частині допуску до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць судом апеляційної інстанції не переглядається, оскільки не оскаржується у даній частині.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Гончаренка Антона Юрійовича, діючого від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на його утримання у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, змінити, зменшивши розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 10.07.2018 року до закінчення позивачем навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років.

Це ж рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 768,40грн. скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінету Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 25 червня 2019 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: І.В. Вейтас

О.А. Кузнєцова