Справа № 131/250/19
Провадження № 2/131/369/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2019 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олексієнка О.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Телевань С.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області про визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області про визнання права власності на майно.

Позов мотивували тим, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складалося з житлового будинку та господарських будівель, належало до типу колгоспного двору, членами якого являлися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли був відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року №885-ХІІ введений в дію Закон України "Про власність".

Маючи намір здійснити державну реєстрацію права приватної власності на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 позивачі, отримали довідку виконкому Кальницької сільської ради №378 від 29.04.2013 року про записи із погосподарської книги №4, яка підтверджувала право власності кожного із них на 1/3 частку даного домоволодіння. Дана довідка слугувала підставою для виготовлення технічного паспорта на будинок, який позивачі отримали 30 травня 2013 року.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Болебруха ОСОБА_4 . №45163116 від 23 січня 2019 року позивачам було відмовлено у реєстрації права власності на вказаний будинок у зв`язку із відсутністю оригінала довідки виконкому Кальницької сільської ради №378 від 29.04.2013 року, який вони не мали змоги отримати у зв`язку із тим, що в результаті пожежі 04.02.2014 року було знищено всі архівні документи Кальницької сільської ради за 1947-2010 роки, в тому числі погосподарські книги.

Позивачі, як члени колгоспного двору, не втратили права на даний будинок в 1/3 частці, у зв`язку з чим наявні правові підстави для визнання цього права в порядку цивільного судочинства.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися, натомість подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити та розглянути справу за їх відсутності.

Представник відповідача Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги селищна рада визнає, проти їх задоволення не заперечує та просить проводити розгляд справи у відсутність представника ради.

Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав.

Судом установлено, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складалося з житлового будинку та господарських будівель, належало до типу колгоспного двору, членами якого являлися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Кальницької сільської ради №378 від 29.04.2013 (а.с.11).

Згідно довідки Кальницької сільської ради Іллінецького району Вінницької області №718 від 07.08.2018, в результаті пожежі 04.02.2014 року було знищено всі архівні документи Кальницької сільської ради за 1947-2010 року, в тому числі документи нотаріальних дій та по господарські книги , тому відомостей про адресу проживання та склад сімей жителів села Кальник надати не можливо (а.с.12).

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ч. 2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Фактично, виходячи з принципу рівності часток, кожному з них на праві спільної власності належить по 1/3 частині домоволодіння.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.

Згідно "Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ІДСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. Змістовний аналіз постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року за № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в УРСР", Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР від 31.01.1966, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР від 31.10.1975 та інших нормативних актів з цього приводу доводить, що записи у погосподарських книгах є особливою формою статистичного обліку і визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджували право приватної власності. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

З урахуванням положень ч. 1 ст.15, ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає годі, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України пункту 7 постанови від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах права приватної власності" - судам слід враховувати, що відповідно до ст. 55 Закону "Про власність" громадянин не може бути позбавлений права власності на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України.

Враховуючи вищевикладені докази, а також ту обставину, що позивачі оформити свої права на нерухоме майно не можуть через відсутність правовстановлюючих документів на нього, а також враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачами слід визнати право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Позивачами при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір по 768,40 грн. кожним (а.с.2).

На підставі ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду, інші 50 відсотків судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Керуючись ст.ст. 1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 200, 206, 263 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/3 житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/3 житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Дашівська селищна рада Іллінецького району Вінницької області, 22740, Вінницька область, Іллінецький район, смт. Дашів, вул. Горького, 9, Код .

Головуючий: