Справа № 450/1830/17 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/811/1427/18 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивача Витівського Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 , як із спадкоємця ОСОБА_3 , грошові кошти в сумі 164734 грн. 96 коп., як еквівалент 6331,09 доларів США, що становить решту суми боргу від 9200 доларів США, які сплачені позивачем ОСОБА_3 за передачу у власність ставка в с.Соснівка, що на території Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, площею 2,3534 га та залишились неповернутими внаслідок виконання відповідачем рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.10.2014 року, у зв`язку із зростанням (зміною) курсу долара США відносно гривні.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.10.2014 року у Справі №450/3001/13-ц, яке набрало законної сили, присуджено з ОСОБА_1 у його (позивача) користь 73600 грн. грошових коштів, сплачених ним ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за передачу ставка у с.Соснівка, що на території Чишківської сільської ради Пустомитівського району, площею 2,3534 га.

Вказана сума боргу присуджена судом в еквіваленті до 9200 доларів США, виходячи з курсу долара США відносно гривні, встановленого НБУ станом на момент подання позовної заяви 23.08.2013 року, однак, з того часу до моменту повного виконання вказаного рішення суду відповідачем офіційний курс долара США відносно гривні зріс, а тому стягнуті з відповідача на виконання рішення суду грошові кошти в еквіваленті до долара США, з урахуванням офіційного курсу валют станом на момент здійснення відповідачем кожного платежу в процесі примусового виконання рішення суду та надходження коштів на його (позивача) рахунок, становлять лише 2868,91 доларів США, а не 9200 доларів США, як присудив суд в еквіваленті до гривні, а тому просить стягнути з відповідача решту суму боргу 6331,09 доларів США., що є еквівалентним 164734 грн. 96 коп., згідно з офіційним курсом валют станом на момент подання до суду даної позовної заяви 15.06.2017 року.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.04.2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 164734 грн. 96 коп., як еквівалент 6331,09 доларів США, сплачених позивачем за передачу у власність ставка в с.Соснівка Чишківської сільської ради Пустомитівського району площею 2,3235 га.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 1647 грн. 35 коп. судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.10.2014 року про стягнення з нього в користь позивача 73600 грн. в еквіваленті до 9200 доларів США ним повністю виконане і 12.12.2016 року державним виконавцем Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішенням суду, а тому заявлені до нього позивачем вимоги, які випливають із того самого грошового зобов`язання, є безпідставними. Зазначає, що за прострочення виконання грошового зобов`язання боржник може нести відповідальність, передбачену ч.2 ст.625 ЦК України, у виді сплати трьох процентів річних та інфляційних втрат, однак, таких вимог позивач в позовній заяві до нього не заявляв.

Звертає увагу, що позивач просить відшкодувати збитки, пов`язані з курсовою різницею, покликаючись на ст.533 ЦК України, однак, на думку апелянта, дана обставина не дає правових підстав стороні у зобов`язанні, спір щодо якого вже вирішений судом, пред`являти після цього до іншої сторони додаткові вимоги про стягнення курсової різниці.

В судове засідання апеляційного суду відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому справу розглянуто відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторони позивача в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.10.2014 року у Справі №450/3001/13-ц (а.с.24-26), яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 стягнуто у користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 73600 грн., сплачені за передачу ставка у с.Соснівка Чишківської сільської ради Пустомитівського району площею 2,3534 га.

Вказана сума заборгованості є еквівалентною 9200 доларам США, про що зазначено в мотивувальній частині рішення.

Рішення суду звернуто позивачем до примусового виконання і виконане в повному обсязі відповідачем, у зв`язку з чим 12.12.2016 року державним виконавцем Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.104).

Отже, позивач погодився із рішенням суду, яким таку заборгованість стягнуто з боржника, а боржником сплачено заборгованість у повному обсязі, а тому позивач не має права на стягнення курсової різниці після набрання рішенням законної сили. Такий висновок повністю відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 року (Провадження №14-79цс18).

В даному випадку, за прострочення виконання грошового зобов`язання боржник може нести відповідальність, передбачену ч.2 ст.625 ЦК України, у виді сплати трьох процентів річних та інфляційних втрат, однак, таких вимог позивач до відповідача в даній справі не пред`являв.

Суд першої інстанції неправильно встановив характер спірних правовідносин, застосувавши норми матеріального права, які не підлягали застосуванню, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 з наведених вище мотивів.

У зв`язку із скасуванням оскаржуваного рішення суду та, відповідно, задоволенням апеляційної скарги, з позивача у користь відповідача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2471 грн. 02 коп. (а.с.164).

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 квітня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2471 гривні 02 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 21 червня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.