Дата документу 18.06.2019 Справа № 335/3653/19
ЗапорізькИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 335/3653/19Головуючий у 1-й інстанції Крамаренко І.А.
Пр. № 22-ц/807/1985/19Суддя-доповідач Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Онищенка Е.А.

Бєлки В.Ю.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Запорізького державного медичного університету на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2019 року по справі за позовом Запорізького державного медичного університету до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року Запорізький державний медичний університет звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2019 року справу передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою судді Запорізький державний медичний університет подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

11 червня 2019 року на адресу апеляційного суду від представника Запорізького державного медичного університету ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника по іншій справі.

Зазначене клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно із ст.2 ЦПК України одним із завдань цивільного процесуального судочинства є своєчасність вирішення справ, оскільки від цього залежить ефективність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на своєчасний захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту.

Отже наслідки процесуальних зволікань, які можуть виникнути під час розгляду справи, незалежно від обставин їх виправданості, не повинні лягати тягарем на учасників справи або бути такими, що по інакшому вирішують питання, якщо згідно із законом воно мало б бути вирішено відповідним чином та у визначений для цього строк.

Окрім цього, колегія звертає увагу, що клопотання представника ОСОБА_2 не підтверджено належними доказами.

Зважаючи на вказане, колегія у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України здійснила апеляційний розгляд у відсутності представника Запорізького державного медичного університету - ОСОБА_2

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Так, передаючи справу на розгляд до іншого суду, суд першої інстанції виходив з того, що місце проживання відповідача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 (підтверджується матеріалами доданими до позову), що територіально відноситься до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

За загальним правилом, визначеним ст. 27 ЦПК України позов до фізичної особи пред`являється в суд за зареєстрованим у встановленим законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 8 ст. 28 ЦПК України передбачено альтернативне правило підсудності, відповідно до якого позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до положень вказаної норми за місцем виконання договору можуть пред`являтися позови за наявності однієї з наступних умов: в договорі зазначене місце виконання; вимоги, заявлені на підставі договору, який можна виконувати тільки в певному місці.

Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено статтею 532 ЦК. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі, якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, системний аналіз відповідних норм ЦПК України, які регулюють питання щодо визначення підсудності, дає підстави для висновку, що підсудність справи визначається на момент пред`явлення позову шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції (ст.ст. 27, 184, 187 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що місцем виконання угоди від 01.09.2010 року про підготовку фахівця з вищою освітою з боку Запорізького державного медичного університету (надання освітніх послуг) є місцезнаходження університету: пр. Маяковського, 26, м. Запоріжжя, що відноситься до Вознесенівського (раніше Орджонікідзевського) району (а.с. 6).

Питання обрання суду у разі реалізації права вибору альтернативної підсудності, вирішується позивачем на стадії пред`явлення позову шляхом подання позовної заяви.

Таким чином, суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не звернув належної уваги та те, що Запорізький державний медичний університет при подачі вищезазначеного позову до суду скористався своїм правом, передбаченим ст. 28 ЦПК України (підсудність справ за вибором позивача), та подав цей позов до суду за місцем виконання угоди 01 вересня 2010 року про підготовку фахівця з вищою освітою, за умовами якого позивач й просив стягнути з відповідача на свою користь збитки (витрати державного бюджету) з її підготовки за державним замовленням у сумі 106454,26 грн.

Вказаним обставинам суддя першої інстанції оцінки не надав та не навів мотивів, з яких не прийняв доводи позивача про підсудність справи, зазначені у позовній заяві.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Запорізького державного медичного університету знайшли своє підтвердження при розгляді вказаної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала про передачу справи на розгляд до іншого суду постановлена суддею з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 379, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу Запорізького державного медичного університету - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2019 року про передачу справи на розгляд до іншого суду - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 19 червня 2019 року.

Головуючий:

Судді: