Справа № 196/541/19
№ провадження 2/196/325/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Зубій А.В.

за участю:

секретаря Березко А.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, в якому просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право власності на: - житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями, який знаходиться по АДРЕСА_1 , та який належав померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 29.11.1988 року, після смерті якого ОСОБА_2 спадщину прийняла, але юридично не оформила спадкових прав; - земельну ділянку площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 .

На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , яка на день смерті постійно мешкала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Ще раніше, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 помер син ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_5 помер син ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, яка складається із: -житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , та який належав померлому ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 29.11.1988 року, після смерті якого ОСОБА_2 спадщину прийняла, вступивши у володіння вказаним будинком, але не отримала свідоцтво про право власності, юридично не оформивши спадкових прав; - земельної ділянки площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 .

За життя, а саме 11.07.2017 року ОСОБА_2 було складено заповіт, згідно якого усе належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті, вона заповіла саме йому - ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 він звернувся до державного нотаріуса Царичанської нотаріальної контори із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, але нотаріусом було відмовлено у його видачі у зв`язку з тим, що відсутні оригінали документів, що посвідчують право власності на вищезазначене майно.

Посилається на те, що згідно вимог ст. 4 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України, який набрав чинності з 01.04.2004 року, Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Тобто вважає, що на правовідносини, які виникли після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , розповсюджується дія норм Цивільного кодексу УРСР 1963 року, а на правовідносини, які продовжувались до цього часу норми ЦК України 2004 року.

Так, згідно вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_2 вступила в управління спадковим майном, вступивши у володіння вказаним будинком, про що свідчить довідка Могиліської сільської ради, згідно якої ОСОБА_2 з 1978 року проживала у житловому будинку, що належав її чоловікові по АДРЕСА_1 . Отже, ОСОБА_2 після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 прийняла спадщину, але юридично не оформила спадкових прав і померла.

Стверджує, що на теперішній час інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, окрім нього, не має; до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно ніхто, крім нього, не звертався.

У зв`язку з відмовою нотаріуса в оформленні йому права на спадщину він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та його адвокат Тараненко П.П. не з`явилися. Надали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, заявлені позовні вимоги підтримують та просять задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився. Від голови виконкому Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області Дружка В.В. до суду надійшла заява про розгляд даної справи без представника сільської ради, позовні вимоги визнають повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України).

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 206 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 206 ч.4 ЦПК України).

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно приписів ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Суд, перевіривши справу, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим та необхідним прийняти визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ; інших осіб, які б мали право на обов`язкову частку в спадковому майні, не має; інші особи на це майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли.

Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 328, 1216, 1218, 1233 Цивільного кодексу України.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 1216-1218, 1233 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Прийняти визнання відповідачем позову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженцем м. Мінгечаур Азербайджан, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , як спадкоємцем за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право власності на:

- житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями, який знаходиться по АДРЕСА_1 , який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 29.11.1988 року, після смерті якого ОСОБА_2 спадщину прийняла, але юридично не оформила спадкових прав;

- земельну ділянку площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя А.В. ЗУБІЙ