Справа № 724/600/19
Провадження № 2/724/304/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Мельник М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

25.03.2019 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 10.01.2017 року, та відповідно до якої отримав кредит у розмірі 15500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг.

Крім того, вказує, що при укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Станом на 18.02.2019 року відповідач має заборгованість в розмірі 64552,25 грн., яка складається з: 23381,25 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15472,92 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 21473,91 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 674,06 гривень - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3050,11 грн. - штраф (процентна складова).

Просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість на загальну суму 64552,25 грн. та судові витрати в розмірі 1921,00 копійок.

14 травня 2019 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області у справі № 724/527/18 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 визнано недієздатним та встановлено над ним опіку. Опікуном призначено ОСОБА_3 , яка позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не визнає, оскільки своєї згоди на отримання ОСОБА_1 кредиту не надавала. Також вказав, що відповідно до листа Хотинської районної лікарні № 616 від 13.05.2019 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у лікаря психіатра Хотинської районної лікарні з 20.09.2014 року по даний час з діагнозом - шизоафективний психотичний розлад органічного походження (менінгоенцефаліт в анамнезі). Також зазначив, що згідно довідок МСЕК з 2016 року ОСОБА_1 являвся інвалідом третьої групи, а починаючи з 2018 року являється інвалідом 2 групи.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 10.01.2017 року відповідач ОСОБА_1 підписав заяву № б/н, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 15500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується Анкетою-заявою про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідач підписав заяву та погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», фактично уклав з Банком Договір.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.

В зв`язку з чим, згідно розрахунку заборгованості за договором, станом на 18.02.2019 року відповідач має заборгованість в розмірі 64552,25 грн., яка складається з: 23381,25 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15472,92 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 21473,91 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 674,06 гривень - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3050,11 грн. - штраф (процентна складова).

В свою чергу, представником відповідача ОСОБА_2 до суду 14.05.2019 року були надані наступні документи, з яких вбачається, що рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області 14 червня 2018 року у справі № 724/527/18, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 визнано недієздатним та встановлено над ним опіку. Опікуном призначено ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому, суд при винесенні рішення у вказаній справі не з`ясовує обставин зазначеної вище цивільної справи.

Так, як встановлено судом, ОСОБА_1 було визнано недієздатним 14 червня 2018 року на підставі рішення Хотинського районного суду Чернівецької області, тобто після укладення ОСОБА_1 з Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» кредитного договору від 10.01.2017 року. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначена опікуном над недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно матеріалів справи, а саме: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА № 605285, дата огляду 27.10.2016 - 22.11.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності, інвалідність встановлена на строк до 1 грудня 2017 року.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 198611 ОСОБА_1 було проведено повторний огляд, дата проведення огляду 29.11.2018 - 04.12.2018 року, та встановлено другу групу інвалідності, інвалідність встановлена на строк до 01 січня 2020 року.

Згідно заключення ЛКК № 881, ОСОБА_1 , 1974 року народження, мешканець АДРЕСА_1 , підлягає направленню на МСЕК.

Проте, суд не погоджується із викладеним в заяві представником відповідача, оскільки як встановлено судом, ОСОБА_1 було визнано недієздатним 14 червня 2018 року на підставі рішення Хотинського районного суду Чернівецької області, тобто після укладення ОСОБА_1 з Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» кредитного договору від 10.01.2017 року.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що на час укладення спірного кредитного договору 10 січня 2017 року відповідач ОСОБА_1 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, що і спростовує посилання на викладене в заяві представником відповідача.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір у формі анкети-заяви було укладено у письмовій формі між позичальником та банком. Анкета - заява містить в собі усі істотні ознаки кредитного договору, при цьому відповідач ОСОБА_1 взяв у банку кредитні кошти, а отже визнав дійсність вказаного договору, з чим також погодився та підписав вказаний договір, з чого слідує, що відповідач був усвідомлений при укладенні вказаного договору про реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. ст. 39, 40 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Згідно роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність встановлена законом (ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 224 ЦК України тощо), та оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 223, ч.1 ст. 225 ЦК України тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Таким чином, на день укладення кредитного договору № б/н від 10.01.2017 року ОСОБА_1 не був визнаний недієздатним і над ним не було встановлено опіку та призначено опікуна, який би міг схвалювати або не схвалювати такі його дії, що і спростовує викладене представником відповідача у заяві, яка надійшла на адресу суду 14.05.2019 року.

Отже, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, кредитний договір було укладено у січні місяці 2017 року, а недієздатним відповідача ОСОБА_1 визнано лише у 2018 році, тобто після укладення вищевказаного правочину, а тому суд не приймає до уваги заяву представника відповідача.

При цьому, матеріалами справи встановлено, що відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав та у зв`язку з чим, згідно розрахунку заборгованості за договором, станом на 18.02.2019 року відповідач має заборгованість в розмірі 64552,25 грн., яка складається з: 23381,25 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15472,92 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 21473,91 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 674,06 гривень - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3050,11 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути: 23381,25 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15472,92 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 21473,91 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 674,06 гривень - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень.

Судом, при вирішенні позовних вимог про стягнення пені (штрафу, неустойки) враховується правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 року по справі № 6-1374цс17, з якої вбачається наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позову в частині стягнення 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3050,11 грн. - штраф (процентна складова) слід відмовити.

Таким чином суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовна заява Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково і з відповідача слід стягнути на користь позивача суму заборгованості в розмірі 61002,14 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 509, 525, 526, 549, 550, 551, 553, 610 - 612, 624, 625, 629, 1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263, 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, , рахунок № НОМЕР_2 (для погашення заборгованості), МФО № 305299) заборгованість станом на 18.02.2019 року в розмірі 61002 (шістдесят одна тисяча дві) гривні 14 копійок, яка складається з: 23381,25 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15472,92 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 21473,91 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 674,06 гривень - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 15.07.2019 року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв