КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/7673/2019 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Києво-Святошинський районний відділ Державної виконавчої служи Головного територіального управління юстиції у Київській області, про припинення стягнення аліментів на дитину,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Києво-Святошинський районний відділ Державної виконавчої служи Головного територіального управління юстиції у Київській області, про припинення стягнення аліментів на дитину. Зазначив, що з 21 грудня 2007 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 . Спочатку вони разом проживали у будинку в АДРЕСА_1 . В серпні 2013 року ОСОБА_2 наполягла на тимчасовому окремому проживанні. Після того, як він виїхав з будинку, ОСОБА_2 змінила замки до вхідних дверей. Наприкінці 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом розірвання шлюбу. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 серпня 2015 року стягнуто з нього на користь позивачки аліменти на утримання сина у розмірі 2000 грн. Рішенням Києво-Святошинського суду Київської області від 14 червня 2018 року йому усунуто перешкоди у користуванні будинком в АДРЕСА_1 та вселено до вказаного будинку. Оскільки на даний час він проживає разом з сином, позивач просив припинити стягнення аліментів на утримання на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 серпня 2015 року.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2019 року в позові ОСОБА_1 відмовлено

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Зазначає, що ст.181 СК України передбачено стягнення аліментів з того з батьків, хто проживає окремо від дитини. Після ухвалення Києво-Святошинським судом Київської області рішення 14 червня 2018 року про усунення йому перешкод у користуванні та вселення до будинку АДРЕСА_1 , він проживає разом з сином. Таким чином, підстави для стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина відпали.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 21 грудня 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі (а. с. 7). ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 (а .с. 8).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а. с. 12).

Рішенням Києво-Свягошинського районного суду Київської області від 28 серпня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з 08 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Києво-Святошинського суду Київської області від 14 червня 2018 року задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та вселення. Визнано за ОСОБА_1 право користування будинком в АДРЕСА_1 , усунено перешкоди у користуванні зазначеним житловим будинком з боку ОСОБА_2 шляхом вселення ОСОБА_1 у зазначений житловий будинок.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на дитину не ґрунтуються на законі та відмовив у їх задоволенні.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Порушуючи питання про припинення присуджених на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 посилався на ту обставину, що після вирішення судом житлового спору він проживає разом з дитиною і відповідачкою, бере участь в утриманні сина.

Разом з тим, вселення на підставі рішення суду платника аліментів до будинку/квартири, де проживає інший з батьків та дитина, не є підставою для припинення обов`язку сплати аліментів. Законом не визначено обмежень щодо стягнення аліментів на утримання дитини з одного із батьків у разі якщо він проживає з іншим із батьків та дитиною в одній квартирі/будинку.

Посилання ОСОБА_1 на те, що підстави для стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина відпали, не ґрунтуються на Законі . Позов щодо стягнення аліментів забезпечує інтереси дитини. При вирішенні спірних правовідносин не убачається порушення прав ОСОБА_1 , як особи яку рішенням суду зобов`язано сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини. Обов`язок утримання неповнолітньої дитини є імперативним, незалежно від наявності або відсутності судового рішення про присудження аліментів. Наявність підстав для припинення права на аліменти або звільнення від обов`язку утримувати дитину ОСОБА_1 не довів.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Києво-Святошинський районний відділ Державної виконавчої служи Головного територіального управління юстиції у Київській області, про припинення стягнення аліментів на дитину.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 червня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.