Справа № 633/331/18
Провадження № 2/633/12/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш ЕН Н Я
І М ЕН Е М У К Р АЇ Н И
19 червня 2019 року смт. Печеніги
Печенізький районний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді Смирнова В.А.,
за участю секретаря судового засідання Ріпа І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Печеніги Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ОСОБА_2 , приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович
про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ОСОБА_2 , приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович
про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій просив:
- зобов`язати державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ОСОБА_2 зупинити виконавче провадження відкрите Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 56213921 від 18.04.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 152 608,10 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в погашення заборгованості за Кредитним договором від 14 липня 2011 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 31.05.2017 року на підставі виконавчого напису № 8333 від 10.08.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем;
- визнати виконавчий напис № 8333 від 10.08.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_1 152 608,10 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в погашення заборгованості за Кредитним договором від 14 липня 2011 року, недійсним та таким, що не підлягає виконанню.
Також просив судові витрати покласти на відповідача.
В обґрунтування позову зазначив, що наприкінці травня 2018 року ним було отримано Постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника ВП № 56213921 від 26.04.2018 року, винесену державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГУЮ у Харківській області Касьян М.В. на підставі виконавчого напису № 8333 від 10.08.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу Завалієвим А.А. на стягнення з нього 152 608,10 грн. в погашення заборгованості за кредитним договором від 14 липня 2011 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 31.05.2017 року. Разом з тим, вважає, що спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням норм чинного законодавства, оскільки, заочним рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 17 лютого 2015 року стягнуто з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 липня 2011 року у сумі 21 471 гривня 86 копійок станом на 31.10.2014 року та судові витрати по справі у розмірі 243 гривень 60 копійок. З огляду на зазначене вважає, що відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» ввів в оману нотаріуса про відсутність спору між сторонами. Окрім того, також наполягав, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, тобто, банком пропущено встановлені законодавством строки звернення для вчинення виконавчого напису в 2017 році. Водночас стверджував, що жодних претензій, листів-вимог тощо стосовно сплати заборгованості за кредитним договором не отримував. Також стверджував, що до виконавчого напису натаріусом не долучено кредитний договір, розрахунки заборгованості позивача перед відповідачем, які можуть вважатися документами, які підтверджують безспірність вимог банку до боржника. Таким чином, враховуючи викладене, вважає, що виконавчий напис № 8333 від 10.08.2017 року вчинено приватним нотаріусом з порушенням норм чинного законодавства, що є підставою для визнання виконавчого напису недійсним та таким, що не підлягає виконанню.
В судове засідання позивач не прибув, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх. При цьому в заяві вказав, що 10.08.2017 року приватний нотаріус Завалієв А.А. вчинив виконавчий напис по кредитному договору № б/н від 14.07.2011 року, який вже припинив свою дію і заборгованість за яким вже була стягнута за рішенням суду. Тому, вважає, що нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того, зазначав, що на підставі заочного рішення Печенізького районного суду Харківської області від 17 лютого 2015 року було відкрито виконавче провадження № ВП № 54817810 від 03.10.2017 р. Виконавчий лист направлений за місцем роботи позивача і з його заробітної плати проводились утримання на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Таким чином, позивач вважає, що за наявності судового рішення при відкритому виконавчому провадженні, банк не має законних підстав повторно стягувати з нього кошти за кредитним договором № б/н від 14.07.2011 року.
Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи банк повідомлений належним чином (а.с. 44, 48, 49, 53, 54), причини неявки суду не відомі. Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України та розглядає дану цивільну справу за його відсутності.
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Третя особа - державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГУЮ у Харківській області Касьян М ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи ВДВС повідомлявся своєчасно на належним чином (а.с. 28), надала заяву про розгляд справи без участі представника відділу (а.с. 31, 33).
Третя особа- приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с. 24), надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 25).
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Водночас, згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Так, згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. При цьому, правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Судом встановлено, що на підставі Анкети-заяви ОСОБА_1 від 14 липня 2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідачу було відкрито рахунок, та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом.
Заочним рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 17 лютого 2015 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 липня 2011 року в сумі 21 471 гривні 86 копійок станом на 31.10.2014 року та судові витрати по справі в розмірі 243 гривень 60 копійок. Рішення набрало законної сили 25.05.2015 року (а.с. 8-9).
Водночас, 10.08.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 8333 про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 14 липня 2011 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 31.05.2017 року, грошових коштів у сумі 152 608 гривень 10 копійок, з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13 646 грн. 59 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 128 552 грн. 27 коп.; заборгованості з пені та комісії у розмірі 2 666 грн. 00 коп.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн. 00 коп.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 7 243 грн. 24 коп. (а.с. 20).
18.04.2018 року постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області Касьян М.В. ВП № 56213921 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 8333 від 10.08.2017 року (а.с. 6, 15).
В подальшому, постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області Касьян М.В. № 56213921 від 26.04.2018 року при примусовому виконання виконавчого напису № 8333 від 10.08.2017 року було звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 (а.с. 7).
Як вбачається з довідок про доходи за № 34 від 20.05.2019 р. та № 8/2-273 від 28.05.2019 р. ОСОБА_1 працював в Державній установі « Центр пробації» на посаді фахівця І категорії. Із його заробітної плати здійснювались утримання щомісячно в розмірі 20 % на користь ПАТ КБ «Приватбанк» згідно постанови ВП № 54817810 від 09.10.2017 р. (ВП № 54817810 відкрито 03.10.2017 р. за заочним рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 17 лютого 2015 р.) та постанови ВП № 56213921 від 26.04.2018 року.
Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
При цьому, Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Вимоги ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачають, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а лише підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс 17 та постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 61-154 св18.
Таким чином, основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.
Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.
Як встановлено судом, приватному нотаріусу не було надано рішення Печенізького районного суду Харківської області від 17 лютого 2015 року, яким стягнуто з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість станом на 31.10.2014 року у сумі 21 471 гривні 86 копійок за кредитним договором № б/н від 14 липня 2011 року, позивач не визнає суму заборгованості, тому вказана у виконавчому напису сума боргу не є безспірною.
Виходячи з викладеного, період, за який проводиться стягнення, а саме з 14 липня 2011 року по 31 травня 2017 року вказаний у виконавчому написі нотаріуса перебільшує строк позовної давності, що ще раз підтверджує твердження суду про те, що вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 не є безспірними.
Крім того, в порушення вимог закону боржник не був повідомлений не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань, відтак, заборгованість, на яку вчинено виконавчий напис, не є безспірною.
Таким чином нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку №1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.
Отже, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 3.1 п.3 глави 16 Порядку, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною.
Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання виконавчого напису від 10.08.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 8333, таким, що не підлягає виконанню.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 206, 259, 263-265,280-284,354 ЦПК України, Закону України «Про нотаріат», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ОСОБА_2 , приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович - про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,- задовольнити.
Зобов`язати державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ОСОБА_2 зупинити виконавче провадження відкрите Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 56213921 від 18.04.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 152 608,10 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в погашення заборгованості за Кредитним договором від 14 липня 2011 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 31.05.2017 року на підставі виконавчого напису № 8333 від 10.08.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10.08.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» не сплачену в строк заборгованость за кредитним договором № б/н від 14 липня 2011 року у розмірі 152 608 гривень 10 копійок, зареєстрований в реєстрі за номером 8333.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.
Суддя: В.А. Смирнов