Провадження № 6/754/930/19
Справа № 754/4353/17
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2019 року м.Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Скрипки О.І.,

за участю секретаря Моторенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Артемчука Тараса Володимировича про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

До Деснянського районного суду м.Києва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Артемчука Т.В. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 .

Дане подання заявник мотивує, що у його провадженні перебуває виконавче провадження № 58530018 з примусового виконання виконавчого листа № 754/4353/17 від 17.01.2019 Деснянського районного суду м. Києва, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за договором позики від 17.11.2014 року (з урахуванням змін від 02.12.2015 року), що складає 1103823 грн. 75 коп., у тому числі несплачена сума позики у розмірі 708500 грн.; пеня за прострочення сплати позики у розмірі 395323 грн. 75 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 17.11.2014 року (з урахуванням змін від 02.12.2015 року) - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ѕ частини квартири на праві власності ОСОБА_1 , ј частина квартири належить на праві власності ОСОБА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною в розмірі 517000 грн. Боржником у даному виконавчому провадженні є ОСОБА_1 .

Як зазначає заявник, постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.03.2019 року було направлено боржнику рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому листі, відтак, згідно ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішення. Постановою виконавця від 19.03.2019 року було призначено виконавчі дії з опису та арешту майна боржника на 27.03.2019 року о 15.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , копію якої було направлено боржнику рекомендованим листом. В зазначений день та час боржник не забезпечила доступ приватному виконавцю до квартири, двері зачинені, про що складено відповідний акт. За відомостями з місця роботи, боржник ОСОБА_1 в цей день на робочому місці не перебувала. В подальшому в телефонній розмові з боржником ОСОБА_1 виконавцем було запропоновано останній повідомити зручну для неї дату та час проведення опису й арешту майна, однак чіткої відповіді від неї не отримано. 02.04.2019 року боржником було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про призначення проведення виконавчих дій від 19.03.2019 року.

Заявник вказує на те, що виконавцем повторно призначено виконавчі дії з опису й арешту майна боржника на 17.04.2019 року о 16.00 год., про що винесено відповідну постанову від 04.04.2019 року, копію якої було направлено боржнику, однак в подальшому вона була повернута за закінченням терміну зберігання.

Посилаючись на викладені обставини, заявник стверджує, що, незважаючи на належне повідомлення виконавцем, боржник не виконує покладені на неї законом обов`язки, що унеможливлює вчинення виконавчих дій щодо опису та арешту її майна, на яке згідно з виконавчим листом необхідно звернути стягнення, а тому просить задовольнити дане подання.

В судове засідання в день надходження подання державний виконавець не з`явився, матеріали провадження суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст.439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

З урахуванням вказаної норми, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників судового розгляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання відмовити з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів, у провадженні приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Артемчука Т.В. перебуває виконавче провадження № 58530018 з примусового виконання виконавчого листа № 754/4353/17 від 17.01.2019 Деснянського районного суду м. Києва, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за договором позики від 17.11.2014 року (з урахуванням змін від 02.12.2015 року), що складає 1103823 грн. 75 коп., у тому числі несплачена сума позики у розмірі 708500 грн.; пеня за прострочення сплати позики у розмірі 395323 грн. 75 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 17.11.2014 року (з урахуванням змін від 02.12.2015 року) - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ѕ частини квартири на праві власності ОСОБА_1 , ј частина квартири належить на праві власності ОСОБА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною в розмірі 517000 грн. Боржником у даному виконавчому провадженні є ОСОБА_1

04.03.2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої було отримано боржником 02.04.2019 року.

19.03.2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про призначення виконавчих дій з опису та арешту майна боржника на 27.03.2019 року о 15.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 . Копію вказаної постанови заявником було отримано 02.04.2019 року.

27.03.2019 року боржником доступ до квартири не надано, двері не відчинено, про що свідчить відповідний акт приватного виконавця.

04.04.2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про призначення виконавчих дій з опису та арешту майна боржника на 17.04.2019 року о 16.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 . Копію вказаної постанови заявником було не було отримано, поштове відправлення повернуто за закінченням терміну зберігання.

17.04.2019 року під час проведення виконавчих дій боржником доступ до квартири не надано, про що свідчить відповідний акт приватного виконавця.

Згідно до п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Частиною першою статті 439 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що приватний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим. Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу приватного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Також, згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Зазначене дає підстави для висновку, що до подання приватного виконавця мають бути долучені копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена боржнику на адресу, зазначену у виконавчому документі, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу приватного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо).

Право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань. Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України покладається в даному випаду на приватного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

При цьому, надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності відповідних обґрунтованих підстав та беззаперечних доказів на їх підтвердження.

Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.

Однак, з наданих приватним виконавцем матеріалів вбачається, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження та призначення виконавчих дій на 27.03.2019 року боржником було отримано лише 02.04.2019 року, відтак, неможливо стверджувати, що 27.03.2019 року боржник умисно не забезпечила приватному виконавцю доступ до квартири, оскільки вона не була належно та вчасно повідомлена про проведення таких дій. Про проведення виконавчих дій 17.04.2019 року боржник також не була обізнана, оскільки копію постанови не отримала, що також свідчить про відсутність підстав стверджувати, що дії боржника щодо ненадання доступу до квартири є умисними.

Також, суд не приймає до уваги акти приватного виконавця від 27.03.2018 року, 17.04.2019 року, оскільки їх було складено у відсутності понятих приватним виконавцем одноособово.

Що стосується посилань приватного виконавця на те, що 27.03.2019 року боржник була відсутня на робочому місці, то суд їх до уваги не приймає, оскільки станом на 27.03.2019 року боржник не була належним чином повідомленою про проведення в цей день виконавчих дій.

На підставі наведеного, на переконання суду, проникнення до житла боржника є крайнім методом виконання рішення суду та може бути застосованим лише за наявності беззаперечних доказів та підстав, які в даному випадку відсутні, відтак суд вважає, що подання є передчасним, безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, ст.ст.18, 28 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Артемчука Тараса Володимировича про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10 червня 2019 року.

Суддя: