ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

11 червня 2019 року

м. Харків

справа №4.3/2-1744/2006

провадження № 22-ц/818/2445/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , частковим правонаступником якої є ОСОБА_2

відповідач - Глибоцька сільська рада Харківського району Харківської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області, на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2006 року, ухвалене у складі судді Савченко Г.М., -

встановив:

У березні 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позову зазначила, що 20 грудня 1996 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Харківській області та товариством покупців членів трудового колективу радгоспу ім. Кірова було укладено та посвідчено державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за № 2-5675 договір купівлі-продажу, за умовами якого останнє набуло право власності на державне майно, у тому числі нерухоме, цілісного майнового комплексу радгоспу ім. Кірова, яке знаходиться за адресою: с. Глибоке Харківського району Харківської області, вул. Центральна 2.

Посилаючись на те, що ухвалою Арбітражного суду Харківської області від 05 лютого 2001 року майно колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова (КСП ім. Кірова) було передано до комунальної власності Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області, рішенням якої від 20 грудня 2015 року їй надано дозвіл на оформлення технічної документації на будівлі АДРЕСА_1 , які відповідають санітарним та протипожежним нормам, ОСОБА_1 просила на підставі ст.ст. 364, 365, 370 ЦК України виділити її частку із спільного майна та визнати за нею право власності на нежитлові будівлі: центрального складу, будівельного цеху, будівлю охоронців, складу запчастин, механічної майстерні, вагової, зруйнованої АЗС, зруйнованого корівника, незавершену будівництвом будівлю по переробці сільськогосподарської продукції, вежі Рожнова № 1, № 2, у с. Глибоке Харківського району Харківської області, зобов`язати КП «Харківське МБТІ» зареєструвати за нею право власності на вищевказані об`єкти нерухомості.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2006 року позов задоволено. Виділено ОСОБА_1 у власність частку із майна, що є у спільній сумісній власності, та визнано за нею право власності на об`єкти нерухомості: - будівлю центрального складу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; будівлю будівельного цеху за адресою АДРЕСА_3, - будівлю охоронців - АДРЕСА_4 , будівлю складу запчастин - АДРЕСА_5 , будівлю механічної майстерні - АДРЕСА_6 , будівлю вагової 30 - АДРЕСА_7 , споруди зруйнованої АЗС - АДРЕСА_8 , будівлю зруйнованого корівника - АДРЕСА_9 , незавершену будівництвом будівлю по переробці сільськогосподарської продукції - АДРЕСА_10 , вежу Рожнова № 1 - АДРЕСА_11, вежу Рожнова № 2 - АДРЕСА_12 вищевказаного населеного пункту. Зобов`язано КП «Харківське МБТІ» зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на вищевказані об`єкти нерухомості.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 березня 2019 року у задоволенні заяви Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2006 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області Мирось С.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив заочне рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заявленого ОСОБА_1 позову відмовити.

В обґрунтування скарги зазначив, що Глибоцьку сільську раду Харківського району Харківської області не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, оскільки провадження у справі за позовом ОСОБА_4 було відкрито ухвалою суду від 21 березня 2006 року, а 23 березня 2006 року ухвалено оскаржуване судове рішення, частка позивача у майні КСП ім. Кірова становить 0,50378% загальною вартістю, суму 21650 грн, крім того, згідно з актом про закріплення в натурі виділеного майна на паї колишніх членів КСП, за групою осіб, до числа яких входить позивач спірне майно взагалі не зазначено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія судів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення.

Судовим розглядом встановлено, що 20 грудня 1996 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Харківській області та товариством покупців членів трудового колективу радгоспу ім. Кірова було укладено та посвідчено державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за № 2-5675 договір купівлі-продажу, за умовами якого останнє набуло право власності на державне майно цілісного майнового комплексу радгоспу ім. Кірова, яке знаходиться за адресою: с. Глибоке Харківського району Харківської області, вул. Центральна 2.

Згідно з актом передачі викупленого державного майна від 31 грудня 1996 року Товариству покупців радгоспу імені Кірова передано цілісний майновий комплекс вартістю 2820202,17 грн, розмір статутного фонду складає 1795651,33 грн, у тому числі оціночна вартість частки держави у статутному фонді складає 619226,05 грн.

16 грудня 1998 року було складено та затверджено зборами КСП ім. Кірова акт прийому передачі майна членам КСП, Що виходять з його складу, відповідно до якого частка ОСОБА_1 становить 0,50378 вартістю 21650 грн.

Ухвалою Арбітражного суду Харківської області від 05 лютого 2001 року КСП ім. Кірова с. Глибоке Харківського району Харківської області ліквідовано, сільську раду зобов`язано прийняти до комунальної власності інфраструктуру, що обслуговує населення: шляхи та будівлю лазні.

Рішенням виконавчого комітету Глибоцької сільської ради від 20 грудня 2005 року №82 «Про надання дозволу на оформлення технічної документації та присвоєння юридичної адреси на будівлі, розташовані в с. Глибоке» об`єктам нерухомого майна у с. Глибоке Харківського району Харківської області присвоєно наступні адреси: вагова 30 т - АДРЕСА_7 ; АЗС - АДРЕСА_8; механічна майстерня - АДРЕСА_6 ; склад запчастин - АДРЕСА_5, будівля охоронців АДРЕСА_4 , будівельний цех АДРЕСА_3 , центральний склад - АДРЕСА_2 ; вежа Рожнова № 1 - АДРЕСА_11, вежа Рожнова № 2 - АДРЕСА_12 , цех переробки с/х продукції АДРЕСА_10, корівник АДРЕСА_9 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності передбачених законом підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на частину нерухомого майна КСП ім. Кірова.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч.1 ст. 358 ЦК).

Частинами 1 та 2 ст. 364 ЦК встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник має право на одержання грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій.

Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»).

У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін формі (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 "Про врегулювання питань забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки" затверджено Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року за № 62 "Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств" визначено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства, свідоцтво (майновий сертифікат) з відміткою про виділення майна в натурі (однак в сукупності із актом приймання-передачі майна) можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене (виділене) майно в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку № 177 майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування, видається нове свідоцтво.

Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства. До зазначеного списку додаються такі документи: акт розрахунку уточненого пайового фонду; уточнена структура пайового фонду; уточнений перелік майна пайового фонду. Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування, до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради. Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Відмову у видачі свідоцтва можна оскаржити в судовому порядку (п. 14 Порядку № 177).

Згідно з інформаційною довідкою КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 24 січня 2006 року загальна вартість об`єктів нерухомого майна станом на 2006 рік, розташованих в с . Глибоке Харківського району Харківської області становить 223349 грн.

Також із зазначеної довідки вбачається, що станом на 24 січня 2006 року право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані в с. Глибоке Харківського району Харківської області не зареєстровано.

За положеннями ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до Акту закріплення виділеного майна на паї за людьми, що вийшли з КСП ім.. Кірова Пеннер Т.М. має долю в розмірі 0,50378% та пай на загальну суму 21650 грн., за групою пайовиків, в якій значиться ОСОБА_1 , закріплено майно на загальну суму 805221 грн и нерухомого майна, яке позивач просила виділити їй в натурі та визнати за нею право власності не значиться.

Свідоцтво про право власності на майновий пай члену колишнього КСП ім. Кірова ОСОБА_1 не видавалось.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначених положень закону не врахував, неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права, а відтак дійшов помилкового висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення заявленого ОСОБА_1 позову про визнання права власності на частку у спільному майні.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого ОСОБА_1 позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області, задовольнити.

Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 березня 2006 року скасувати, прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та визнання права власності відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14 червня 2019 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю.Тичкова