Справа №359/3528/19
Провадження №2/359/1833/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В квітні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 10 травня 2003 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_4 . Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_4 просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

ОСОБА_2 позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 10 травня 2003 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАГС Бориспільського МУЮ Київської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №111. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 10 травня 2003 року (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_4 Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21 квітня 2010 року (а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них.

Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_3 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

За правилом ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

При пред`явленні позову ОСОБА_3 сплатила судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №55 від 19 квітня 2019 року (а.с.1). ОСОБА_2 визнав позов до початку розгляду цивільної справи по суті.

З огляду на це суд вважає, що позивачу належить повернути з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 384 гривень 20 копійок (768,40 : 2).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 10 травня 2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №111, розірвати.

Зобов`язати Бориспільське управління Державної казначейської служби України в Київській області повернути ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 384 гривень 20 копійок, сплачений згідно квитанції №55 від 19 квітня 2019 року (рахунок: 0004, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача МФО:899998, отримувач коштів: Бориспільське УК/Бориспіль/22030101).

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець