№263/2114/19
№4-с/263/17/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Кияна Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Рябова С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на дії державного виконавця, заінтересовані особи ОСОБА_1 , Центральний відділ державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі ВДВС) Чистової Г.О., щодо повернення стягувачу виконавчих документів.

В обґрунтування зазначив, що на виконанні у державного виконавця знаходилось виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/263/2336/2013, виданого 29.08.2013 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 693 069 грн. 53 коп. Постановою державного виконавця від 30.11.2018 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», з чим скаржник не погодився, оскільки державним виконавцем не вжито усіх заходів для встановлення майна боржника. У зв`язку із викладеним, просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця, а також скасувати винесену останнім постанову.

Представник заявника надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю, наполягав на задоволенні заявлених вимог.

Представник Центрального ВДВС в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з клопотання провести розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всієї території України. Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів законом покладено на державну виконавчу службу. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України «Про виконавче провадження».

Вказаним Законом встановлено правові засади захисту прав стягувача, боржника у виконавчому провадженні, що полягають у можливості оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду. Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених в порядку цивільного судочинства, здійснюється в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Виконавець, відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії

За правилами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Така ж можливість оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця передбачена статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Завершальними стадіями виконавчого провадження є повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення виконавчого провадження.

Державний виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом. Водночас відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у державного виконавця ВДВС перебувал виконавчий лист №2/263/2336/2013, виданий 29.08.2013 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області з про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 693 069 грн. 53 коп.

Постановою державного виконавця від 30.11.2018 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю майна в боржника. Так, у постанові про повернення виконавчого документу стягувачеві вказано, що у боржника відсутнє майно та кошти на які можливо звернути стягнення.

Оспорюючи постанову, заявник вказав на недотримання державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» в частині вжиття усіх передбачених цим Законом заходів для виявлення майна боржника.

Також зазначив, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні дані щодо перевірки майнового стану боржника за місцем його проживання, який зазначено у виконавчому документі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Таким чином, при поверненні виконавчого документу державним виконавцем не в повній мірі виконано вимоги Закону України «Про виконавче провадження» в частині вжиття усіх передбачених цим Законом заходів для виявлення майна боржника.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставинах, суд вважає, що права стягувача порушені і підлягають судовому захисту, шляхом визнання дій державного виконавця по винесенню постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві неправомірними, та скасування постанови державного виконавця від 23.06.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

На підставі викладеного, ст.ст. 19, 124 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на дії державного виконавця, заінтересовані особи ОСОБА_1 , Центральний відділ державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Чистової Г.О. щодо винесення постанови про повернення виконавчих документів стягувачу по виконавчому провадженню № 40368300.

Скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Чистової Г.О. від 30.11.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №40368300 виконавчого листа №2/263/2336/2013 року, виданого 29.08.2013 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором у розмірі у розмірі 1 693 069 грн. 53 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду, або через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя Д.В. Киян