Справа № 404/869/19
Номер провадження 2/404/226/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В. за участі секретаря - Вітохіної Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, яким, після уточнення просить визнати за нею право власності на спадкове майно житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Звернувшись до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, державний нотаріус Шполянська А ОСОБА_3 . відмовила у видачі їй свідоцтва , зазначивши , що наданими їй документами не підтверджуються родинні зв`язки між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Крім того, із наданих їй правовстановлюючих документів неможливо визначити частки, які належали співвласникам у будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

При цьому, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 вересня 2018 року у справі №404/4916/18 встановлено факт родинних зв`язків, а саме, що ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 була донькою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

За клопотанням позивача ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 квітня 2019 року витребувано у Кропивницькій міській державній нотаріальній конторі № 2 належним чином завірені копії спадкових справ заведених після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 . Витребувано у Державному нотаріальному архіві в Кіровоградській області належним чином завірені копії спадкових справ заведених після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

13 травня 2019 року в.о завідувача Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області на виконання вимог ухвали суду надано відповідь та інформаційну довідку зі спадкового реєстру.

Завідуючою Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 на виконання ухвали від 22 квітня 2019 року направлено 07 травня 2019 року копію спадкової справи №30/2017 після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 та копію спадкової справи №132/2017 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16 травня 2019 року закрито підготовче засідання, справа призначена до судового розгляду.

В судове засідання позивач подала, через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач-Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького, його представник в судове засідання не зявився, повідомлявся, правом подачі відзиву на позов не скористався, направив клопотання про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи ( в тому числі копії спадкових справ, які витребовувались у Кропивницькій міській державній нотаріальній конторі № 2), вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом зясовано, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого міськбюро ЗАГС м. Кіровограда 10 лютого 1969 року та копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому 02 жовтня 1998 року (а.с. 8, 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 13 лютого 2017 року (а.с. 11).

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (земельна ділянка з житловим будинком та господарсько-побутовими будівлями є об`єктом нерухомого майна).

03 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в звязку з цим заведена спадкова справа №132/2017 (а.с. 99-138).

Постановою №863/02-31 від 03 травня 2018 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Шполянською А.О. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , з якого: 1/2 частка належала ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє постійне місце проживання якого було: АДРЕСА_2 , спадкоємцем якого була його дочка ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, а 1/2 частка належала ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє постійне місце проживання якої було: АДРЕСА_1 , спадкоємцем якої була її дочка ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Постанова мотивована тим, що родинні відносини між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 , наданими нотаріусу документами не підтверджуються, довідка про реєстрацію/останнє місце проживання для підтвердження місця відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , та встановлення наявності (відсутності) спадкоємців, які також прийняли спадщину, не надана, неможливо визначити частки, які належали співвласникам у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та, з урахуванням вимог сімейного законодавства щодо спільної сумісної власності подружжя, частку, що є роздільним (особистим) майном ОСОБА_6 , яка має успадковуватись (137-138).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (глава 10 розділу II) регламентує порядок видачі свідоцтва про право на спадщину та передбачає надання необхідних для цього документів.

При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов 'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (ст. 68 ЗУ «Про нотаріат», пп. 4.14 п. 4 глави 10 розділу II Порядку).

Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин (пп. 4.2 п. 4 глави 10 розділу II Порядку).

Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР 1963 року місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини.

Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. (пп. 1.13. п. 1 глави 10 розділу II Порядку).

При цьому, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 вересня 2018 року, яке набрало законної сили 25 жовтня 2018 року, заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького про встановлення факту родинних відносин задоволено. Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , була донькою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 32-35).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Зясовано, що дошлюбне прізвище ОСОБА_4 « ОСОБА_7 », яке вона змінила у зв`язку з реєстрацією 29 грудня 1967 року шлюбу з ОСОБА_2 (а.с. 19).

У свідоцтві про народження ОСОБА_8 батьками вказані: батько ОСОБА_6 , мати «прочерк» ОСОБА_9 (а.с. 7).

Як вбачається з копії договору на право забудівлі земельної дільниці від 1946 року по АДРЕСА_1 , забудовниками вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 12-15).

В свою чергу, згідно технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 станом на 25.02.1986 року, власниками вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 16-18).

Відповідно до інформації наданої Державним архівом Кіровоградської області від 06.08.2018 року, у книгах реєстрації актів цивільного стану про шлюб по м. Зінов`євськ (нині м. Кропивницький) за 1932-1934 рр. актовий запис про шлюб ОСОБА_6 з ОСОБА_5 відсутній.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_6 , про що свідчить копія Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №9 від 17.08.2017 року (а.с. 22).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 у віці 78 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого відділом ЗАГС Кіровоградського м/виконкому 14 серпня 1992 року (а.с. 6). Згідно до відповіді Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області від 02 травня 2019 року, відповідно до алфавітних книг спадкових справ з 1992 по 2003 рік Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори, алфавітних книг Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори з 1992 по 2004 рік, свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 не видавалось. Відповідно до алфавітних книг спадкових справ з 1985 по 2003 рік Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори, алфавітних книг Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори з 1985 по 2004 рік та алфавітних книг спадкових справ Третьої Кіровоградської державної нотаріальної контори з 1985 по 1996 рік свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 не видавалось (а.с. 67).

Разом з цим, відповідно до вимог Цивільного кодексу УРСР, які були чинними на момент смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , зокрема ст. 548, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Таким чином, ОСОБА_5 фактично вступила в управління або володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 фактично вступила в управління або володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_5 .

Згідно архівної довідки № 44612, виданої ОКП «Кіровоградське ООБТІ» 03.05.2018 року право власності на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної документації», за станом до 01.01.2013 року зареєстровано за: 1. ОСОБА_6 , ОСОБА_5 - Ціле (приватна спільна сумісна), Договір на право забудови від 08.04.1946 № 4665/1 /Кіровоградська державна нотаріальна контора. Акт введення в дію від 28.12.1977 № 1070. Зареєстровано Кіровоградським БТІ 22.09.1950 (а.с. 26). Відповідно до акту введення в дію від 28.12.1977 року № 1070 будівництво житлового будинку почато у 1950 році і закінчено у 1977 році (а.с. 56).

Частки співвласників ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у договорі на право забудівлі земельної дільниці, посвідченого Кіровоградською державною нотаріальною конторою 8 квітня 1946 року за реєстром №4665/1, не зазначені.

При оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з`ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя (пп. 4.21 п. 4 глави 10 розділу II Порядку).

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім 'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя (ст. 25 Кодексу про шлюб та сім 'ю України).

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружоїся.

Якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 62 Сімейного кодексу України).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Міським відділом по державній реєстрації смертей Кіровоградського міського управління юстиції 09 листопада 2015 року (а.с. 9). 27 січня 2017 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернувся її чоловік ОСОБА_2 , заведена спадкова справа під №30/2017, свідоцтва про право на спадщину не видавались(а.с. 72-98).

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі вважати по фактично понесеним стороною позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи: позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

відповідач: Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького, місцезнаходження: вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, .

Повне судове рішення складено 25.06.2019 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда