ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2019 року м. Одеса

справа № 493/2779/18

провадження № 22-ц/813/4064/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач),

суддів - Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.,

за участю секретаря Маслова Р.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 11 січня 2019 року у складі судді Ільніцької О.М.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Нива» (далі- ТОВ «Агро-Нива», товариство) звернулось до Балтського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_1 , державного реєстратора комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Боднара О.М., приватного підприємства «Левчик» про визнання договору оренди землі недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.3-10).

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 11 січня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с.41).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 11 січня 2019 року скасувати та передати справу для подальшого розгляду за підсудністю до Березівського районного суду Одеської області (а.с.75).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали допустив порушення норм процесуального права, зокрема: судом не враховано, що позивач фактично оскаржує дії державного реєстратора, який є головним відповідачем у справі, та місце знаходження якого у Березівському районі Одеської області, що віднесено до підсудності Березівського районного суду Одеської області.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Агро-Нива», посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін. При цьому, товариство послалось на приписи:

- ч.1 ст.30 ЦПК України щодо правил виключної підсудності, які застосовані судом першої інстанції, з огляду на те, що спір про визнання договору оренди землі недійсним, а за місцезнаходженням земельної ділянки справа підсудна саме Балтському районного суду Одеської області;

- ч.15 ст.28 ЦПК України щодо права вибору позивача пред`явлення позову за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів у разі пред`явлення позову до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях (а.с.102-104).

Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явилися (а.с.110,111,114,115). Представник Навальнєв О.Ю. в інтересах позивача ТОВ «Агро-Нива» надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника (а.с.121-128). Представник Комісар О.В. в інтересах ПП «Левчик» надав суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його неможливістю приймати участь у справі з причин відрядження (а.с.120). Інші учасники справи клопотання про поважність причин неявки в суд апеляційної інстанції не подали. З метою дотримання строку розгляду апеляційної скарги, встановленого ч.1 ст.371 ЦПК України, відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку, що вказані обставини не перешкоджають розглядові справи у відсутність належно сповіщених сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з таких підстав.

Територіальна підсудність визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції (статті 26 - 30 ЦПК України).

Відповідно до ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (загальна підсудність).

За правилом ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходження майна або основної його частини (виключна підсудність).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.п. 41, 42 постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» за № 3 від 01 березня 2013 року роз`яснив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України земельні ділянки належать до нерухомого майна.Зокрема, до таких позовів відносяться і позови про право, яке виникло із договору оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним.

За положеннями ч. 8 ст. 30 ЦПК України вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

З позовної заяви товариства вбачається, що предметом спору є визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування рішень державного реєстратора.

Земельна ділянка розташована на території Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області.

З огляду на те, що позивач ставить питання про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, яка територіально розташована в Балтському районі Одеської області та враховуючи положення ч.1 ст.30 ЦПК України, справа підсудна Балтському районному суду Одеської області.

Вимоги про скасування рішень державного реєстратора є похідними від вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом правил підсудності під час відкриття провадження у справі є безпідставними і необґрунтованими, оскільки в даному випадку діють правила виключної підсудності.

Крім того, за правилами ч.15 ст.28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

З огляду на те, що місце проживання/ місцезнаходження відповідачів ОСОБА_1 та ПП «Левчик» зареєстроване у Балтському районі Одеської області, а відповідача Бондар О.М. - у Березівському районі Одеської області, позивач, скориставшись своїм правом, встановленим ч.15 ст.28 ЦПК України, пред`явив позов саме до Балтського районного суду Одеської області.

Суд першої інстанції правильно визначився із підсудністю, і, відкриваючи провадження, дотримався вимог процесуального права.

Інших доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить, а тому підстави відповідно до ст. 375 ЦПК України для скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 11 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16 липня 2019 року.

Головуючий : /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков