КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/6836/18

Апеляційне провадження 22-ц/824/9148/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

сторони

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року, ухвалене під головування судді Трусової Т.О. у справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

у квітні 2018 рокуПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 113 686,28 грн.

В обґрунтування позову зазначало, що з метою отримання банківських послуг, відповідачка підписала заяву № б/н від 27.03.2012, згідно з якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 3 800 грн. Вона підтвердила свою згоду на те, що її заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Проте свої зобов`язання за договором відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 31.12.2017 має заборгованість в загальному розмірі - 113 686,28 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі - 3 790,62 грн, заборгованості по процентах в сумі - 99 181,16 грн, пені в сумі - 4 824,68 грн та штрафів - 500 грн (фіксована частина) і 5 389,82 грн (процентна складова).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.06.2018 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 113 686,28 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, зазначала, що вона отримувала кошти у 2012 році. Строк дії кредитної картки становив до січня 2016, проте у 2014 році вона повністю розрахувалась за кредитні кошти і перестала користуватись карткою, на той час жодних заборгованостей не існувало і позивач не повідомляв про існування заборгованості. Суд не звернув уваги на те, що позивачем не надано доказів про строк дії картки, перевипуску чи видачі нової картки, у заяві - анкеті не зазначено про умови кредитування, а Умови та Правила надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк» вона не підписувала, та позивачем не доведено, що саме ці Умови були чинні на час підписання анкети - заяви. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем вважає неправильним, оскільки він не містить даних про вид договору, реквізитів розрахункових рахунків, виду на номеру платіжної карти, за якою нарахована заборгованість. Суд не врахував, що згідно з розрахунком позивач змінював відсотковому ставку в односторонньому порядку та нараховував проценти і штрафні санкції і після закінчення строку дії договору. Крім цього зазначала, що судом не враховано правових висновків викладених в постановах Верховного суду України від 21.10.2015 у справі № 6-2003цс15; від 14.12.2016 у справі № 6-2462цс16; від 22.03.2017 у справі № 6-2320цс16.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомленням учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.03.2012 з метою отримання банківських послуг відповідач підписала анкету - заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриваБанку.

Позивач стверджував, що кредитний ліміт на картку встановлено 3 800 грн та цю суму відповідач отримала.

Згідно розрахунку, складеного позивачем заборгованість відповідача станом на 31.12.2017 складає 113 686,28 грн з яких: 3 790,62 грн - заборгованість за кредитом; 99 181,16 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 824,68 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 5 389,82 грн - (процентна складова).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив с того, що сторони уклали договір кредиту, який за своєю юридичною природою є договором приєднання. Позивач виконав умови щодо надання кредиту, а відповідач порушив умови договору щодо своєчасно погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України закредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК Українисторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 628 ЦК Українизміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК Українидоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію заяви - анкети про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умови).

Кредитний договір є двостороннім правочином. Це добровільне і належним чином оформлене волевиявлення обох сторін, які дійшли згоди стосовно всіх істотних умов, наслідком чого стало підписання кредитного договору.

Відповідач не заперечує факт отримання кредиту у розмірі 3 800 грн, проте вказує, що кредит погашено нею у повному обсязі ще у 2014 році та будь - яких претензій позивач до неї не мав.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію заяви - анкети про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умови) .

Незважаючи на те, що анкета - заява підписана відповідачкою, у ній відсутні дані про те, яка банківська картка була оформлена, який кредитний ліміт встановлено, строк дії картки, дані про видачу відповідачці пам`ятки клієнта тощо.

До позовної заяви додано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», у яких вказано, що існує чотири види карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна contract», «Універсальна Gold». Всі види карток мають різні умови щодо тарифів, процентів, штрафів. Який вид картки «Універсальна» отримала відповідач позивач не вказав та доказів не надав.

Відтак поза увагою суду залишилося те, що позивач не довів належними доказами яка картка видана відповідачці, строк дії такої картки. Від встановлення цих обставин залежить вирішення питання про наявність чи відсутність заборгованості відповідачки.

За розрахунком же позивача заборгованість відповідача по кредиту складає 3 792,62 грн, а заборгованість за процентами - 99 181,16 грн, що більше ніж в двадцять шість разів від суми кредиту.

Вирішуючи питання про стягнення штрафних санкцій, а саме двох штрафів, пені та комісії суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у матеріалах справи відсутні докази, що саме про такі умови договору відповідач була повідомлена при укладенні договору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 ЦК Україниоднією із засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Згідно зі ст. 12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненнями чи невчиненням нею процесуальних дій.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач визнала факт отримання кредиту у сумі 3 800 грн, проте стверджує, що кредит нею погашено. Позивач же не надав витягу з рахунку відповідачки та не вказав, як відбувалося зарахування коштів, сплачених відповідачкою.

До того ж у розрахунку заборгованості банк вказав, що проценти за користування кредитними коштами було збільшено з 30 % до 34,8 %, а надалі до 43,2 %. Чим викликано таке збільшення, чи передбачено таке збільшення умовами договору та чи повідомлявся позичальник про збільшення процентів позивач також не зазначив, а також не надав доказів про те, на погашення яких саме сум зараховувалися кошти, які надходили від платника.

Не встановивши всі ці обставини суд помилково, фактично лише на поясненнях позивача, викладених у позовній заяві, дійшов висновку про наявність у відповідачки заборгованості перед позивачем на суму 113 686,28 грн.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено наявності заборгованості відповідачки та розмір такої заборгованості.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року скасувати.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова складена 16.07.2019.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О. Ф. Мазурик