Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2374/18
Провадження № 2/480/374/19
РІШЕННЯ

Іменем України

18 червня 2019 року. Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі

головуючого судді Войнарівського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О.,

прокурора- Жимилінської С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів, скасування запису в Державному реєстрі речових прав, повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

28.12.2018 року заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів, скасування запису в Державному реєстрі речових прав, повернення земельної ділянки.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор посилається на те, що наказом ГУ Держгеокадастру від 13.01.2017 №14-347/14-17-СГ відповідачу ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,50 га ріллі, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства в межах території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Наказом ГУ Держгеокадастру від 05.10.2017 №14-13847/14-17-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення відповідачу ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,50га(кадастровий номер НОМЕР_1 ), що розташована в межах території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства. На підставі вказаних наказів приватним нотаріусом Боненко Т.Л. Миколаївського міського територіального округу, Миколаївської області 02.11.2017 за №23260971 зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку. Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 10-14-0.22-8503/2-18 від 13.11.2018, вартість 1 га ріллі по Миколаївському району Миколаївської області становить 28 406,65 грн. грн., а тому вартість 1,50 га ріллі становить 42609,97 грн. Зазначені накази ГУ Держгеокадастру в області на думку позивача прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягають визнанню незаконними та скасуванню з наступних підстав. Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 15.04.2015 №2-1081/15-15-СГ вже отримував у приватну власність земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером НОМЕР_2 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Томашпільської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Право власності зареєстровано 07.05.2015 за №9647548. Таким чином, ОСОБА_1 на час подання заяви до ГУ Держгеокадастру про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. На підставі вищенаведеного позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 13.01.2017 № 14-347/14-17-СГ, яким відповідачу ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,50 га ріллі, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства в межах території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 05.10.2017 №14-13847/14-17-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність відповідачу ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,50 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ) для ведення особистого селянського господарства в межах території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Також скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 02.11.2017 за №23260971 про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 за відповідачем ОСОБА_1 . Зобов`язати ОСОБА_1 повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку площею 1,50 га в межах території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір сплачений за подачу даного позову.

19.02.2019року до суду від відповідача Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області надійшов відзив на позов, у якому відповідачем зазначено ,що позов не визнає в частині вимог щодо скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області 13.01.2017 року №14-347/14-17-СГ, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, посилаючись на приписи ЗК України, зокрема положення частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, згідно якої підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко економічних обґрунтувань використання та охорони земель, адміністративно територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Стосовно рішення про передачу у власність відповідача земельної ділянки, вказує, що таке стало можливе із зловживанням своїми правами ОСОБА_1 , який не повідомив про використане ним право на отримання безоплатно земельної ділянки одного й того ж виду в максимальних розмірах, а перевірка такого на Управління вимогами ЗК України не покладено. Посилаючись на зловживання своїми правами відповідачем ОСОБА_1 Головне управління Держгеокадастру вважає, що судові витрати про справі має бути в повному обсязі покладено на відповідача ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала в межах доводів позовної заяви та просила про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився,з наданої заяви вбачається, що вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру свого представника до суду не направило, однак про дату, час та місце судового засідання повідомлений належно, що підтверджується даними зворотнього поштового повідомлення, у звязку з чим, відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника даного Управління.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1ст.116 Земельного кодексу України (далі ЗК), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За положеннями ч.3 цієї ж статті, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно частини 4 ст.116 ЗК передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Вказані норми, визначені ст.121 ЗК, та норма земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить не більше 2,0 гектара.

Зі змісту наданих письмових доказів слідує, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 15.04.2015 №2-1081/15-15-СГ є власником земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером НОМЕР_2 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Томашпільської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Право власності зареєстровано 07.05.2015 за № НОМЕР_3 .

Отже, з отриманням вище вказаної земельної ділянки ОСОБА_1 використав в повному обсязі, тобто в граничних нормах (ст. 121 ЗК), своє право на безоплатне отримання земельної ділянки з земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства.

Однак, відповідно до заяви від 12.12.2016 року, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із заявою про надання дозволу на розроблення Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності.(а.с.28).

Наказом Головного управління Держгеокадастру від 13.01.2017року №14-347/14-17-СГ, надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,50 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності (а.с. 29).

20.09.2017 року ОСОБА_1 подав до даного Головного Управління заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації (а.с. 30).

05.10.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області прийнято наказ №14-13847/14-17-СГ,яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано у власність ОСОБА_2 спірну земельну ділянку площею 1,50 га кадастровий номер НОМЕР_1 із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (а.с. 31).

Жодна з вказаних земельних ділянок не належать до земельної частки (паю), отже положення ч.2 ст. 121 ЗК на дані правовідносини не розповсюджується.

Згідно ст. 15-1 ЗК України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 122 ЗК передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно підпункту 13 пункту 4 Положення про управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333, вказаний орган розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Проте, виходячи з положень, наведених вище норм матеріального права, прийняте відповідачем головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області рішення, зокрема наказ від 05.10.2017року № 14-13847/14-17-СГ про затвердження проекту землеустрою та передання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,50 га для ведення особистого селянського господарства, не ґрунтується на нормах закону, адже суперечить вимогам ст.121 Земельного кодексу України та рівності прав громадян в отриманні державного чи комунального майна у власність, а тому, відповідно до положень ст. 155 ЗК України, ст.393 ЦК України, має бути визнаний незаконним та скасований.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_1 щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4 000 НОМЕР_5 0198 є наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 05.10.2017 року №14-13847/14-17-СГ, тобто реєстрація даного права є похідним від вказаного наказу, отже із визнанням даного наказу незаконним, підлягає скасуванню і проведена за ним державна реєстрація речових прав.

Окрім того, без скасування даної реєстрації та повернення майна, що вибуло з власності держави без відповідної правової підстави, не може бути досягнуто захисту і відновлення порушеного права.

Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Статтею 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду України від 02.03.2016 у справі №6-3090цс15, від 08.06.2016 у справі №6-3089цс-15.

За вказаного, задоволенню також підлягають і вимоги про покладення обов`язку на відповідача ОСОБА_1 повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Миколаївській області спірну земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1 ).

Отже, судом установлено незаконність набуття права власності, відсутні підстави застосовувати концепцію «легітимних очікувань» або надати їй перевагу порівняно з нормами ст.19 Конституції України та Земельного кодексу України, що стосуються набуття права власності на земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд

В И Р І Ш И В:

Позов заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів, скасування запису в Державному реєстрі речових прав, повернення земельної ділянки, - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 13.01.2017 №14-347/14-17-СГ, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1.50 га ріллі, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства в межах території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 05.10.2017 №14-13847/14-17-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,50 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ) для ведення особистого селянського господарства в межах території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 02.11.2017 за №23260971 про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 за ОСОБА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 )повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку площею 1,50га (кадастровий номер ( НОМЕР_7 :0198) вартістю 42609,97грн.,в межах території

Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Миколаївської області (р/р 0340 Банк ДКСУ м. Києва МФО 820І72) судовий збір у розмірі 7048 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Миколаївського апеляційного суду

Дата складення повного судового рішення 27 червня 2019 року.

Суддя М. М. Войнарівський

27.06.2019