ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

20 червня 2019 року

м. Харків

Справа № 2018/2-1133/11

Провадження № 22-з/818/216/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Хорошевського О.М.,

- Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі № 2018/2-1133/11 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, заінтересована особа: ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Харківського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» задоволено частково. Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 10 жовтня 2018 року скасовано і ухвалено нове судове рішення.

Скаргу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області задоволено частково.

Визнано в період з 16 січня 2018 року по 12 червня 2018 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Зміївського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні № 32197899 та №33331845 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2-1133/11/06, виданого 25 листопада 2011 року Київським районним судом міста Харкова, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

Визнано в період з 16 січня 2018 року по 12 червня 2018 року незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця Зміївського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні №32197899 та №33331845 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2-1133/11/06, виданого 25 листопада 2011 року Київським районним судом міста Харкова, в частині не вжиття заходів примусового виконання щодо належного Боржнику майна.

Стягнуто з Зміївського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 440 грн. 00 коп.

У решті вимог скарги відмовлено.

Стягнуто з Зміївського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп. понесений у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

11.05.2019 року ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» подало заяву про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу понесених ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на стадії апеляційного перегляду справи та згідно договору №08-01-2019 про надання адвокатських послуг.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 травня 2019 року справу за заявою про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належними чином, про поважність причин неявки суд не сповістили.

Зважуючи на приписи ст. ст. 371, 372 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду питання щодо ухвалення додаткової постанови справи судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткової постанови у справі вважаючи цю вимогу обґрунтованою, однак таку, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 4 п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в постанові суду апеляційної інстанції зазначається вирішення питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Так, як вбачається з матеріалів справи скаржником було заявлено вимогу про компенсацію судових витрат на правничу допомогу на стадії апеляційного перегляду справи у розмірі 1 500 гривень. В обґрунтування якої додано договір про надання правової допомоги № 08-01-2019 від 08 січня 2019 року, повноваження адвоката Грищенко О.М., акт прийому-передачі документів від 08 січня 2019 року, акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг 26 лютого 2019 року з детальним описом наданих послуг, квитанції про отримання адвокатом цих коштів (том 3 а.с. 49-64).

Приймаючи постанову від 10 квітня 2019 року апеляційний суд не вирішив питання про розподіл цих судових витрат.

Згідно статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Згідно з частиною четвертою статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Статтями 26, 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За умовами ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Надані документи відповідно до положень ст. 15, 77 ЦПК України є належними доказами сплати грошових коштів за надання професійної правничої допомоги на стадії апеляційного прегляду рішення суду першої інстанції.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 137 ЦПК України, скаржником надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та їх розмір не перебільшує суму, визначену умовами договору про надання правової допомоги,

Так, судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст.141, п.п. в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України.

Отже, з урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги, підлягає задоволенню заява скаржника про компенсацію судових витрат на правничу допомогу на стадії апеляційного прегляду судового рішення у сумі 1200 гривень (80% від задоволення апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст. 260, 261, 270, 382, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (код СДРПОУ 34713099) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 200 (одна тисяча двісті ) гривень 00 копійок, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 червня 2019 року.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина