Справа № 649/400/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2019 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого Мамаєва В.А.
за участю секретаря судового засідання Шишки Н.М.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Велика Лепетиха цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду письмову заяву у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглядати справу без присутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень, направлених за зареєстрованим місцем проживання відповідача, а тому суд відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів (постановити заочне рішення).
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
16.09.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н шляхом приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідно до п. 2.1.1.12.2 договору у разі якщо, в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, клієнт використав всю суму Кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Згідно ст. 212 ЦК України в разі, якщо будь-яка прострочена заборгованість за кредитом є більшою ніж 90 днів - починаючи з 91-го дня вся (загальна) заборгованість за кредитом є простроченою.
Згідно п.2.1.1.12.2.2. договору у разі виникнення прострочених зобов`язань із терміном прострочки понад 90 днів, клієнт сплачує банку пеню в розмірах, зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При цьому відсотки за користування кредитом клієнт не сплачує.
Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору позивач, окрім пені за прострочене зобов`язання у розмірі 4742 грн. 77 коп., нарахував відповідачеві пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 1097 грн. 38 коп., заборгованість по штрафам: 500 грн. (фіксована частина) і 557 грн. 36 коп. (процентна складова).
Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи, що відповідно ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, передбачених ст. 61 Конституції України. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року. Тому стягненню з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню лише пеня у розмірі 4742 грн. 77 грн. без стягнення пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 1097 грн. 38 коп. та штрафів у розмірі 1057 грн. 36 коп.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача судового збору, понесеного останнім пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (82,3449 %), як це передбачено ст. 141 ЦПК України у розмірі 1581 грн. 84 коп.
На підставі ст.ст. 526, 611, 629, 634, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 263, 265, 282 ЦПК України, суд
Позов акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Повне найменування сторін:
1. Позивач - акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК", ідентифікаційний код 14360570, місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського,1Д.
2. Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий підпис

КОПІЯ ВІРНА:

Суддя В.А. Мамаєв

Секретар судового засідання Н.М. Шишка