Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 607/6526/16-ц

провадження № 61-23188св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2017 року у складі судді Сташків Н. М. та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 11 травня 2017 року у складі колегії суддів: Фащевської Н. Є., Ходоровського М. В., Загорського О. О.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк», банк) звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 06 червня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останнійотримав кредит у розмірі 25 580,60 доларів США зі сплатою процентів в розмірі, порядку і на умовах, визначених договором.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_2 цього ж дня укладено договір поруки, згідно якого ОСОБА_2 зобов`язалась перед ПАТ «Укрсоцбанк» солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії та можливих штрафних санкцій.

Неналежне виконання позичальником умов кредитного договору призвело до утворення заборгованості, яка станом на 07 грудня 2015 року склала 5 161,19 доларів США, що еквівалентно 122 055,16 грн, з яких: заборгованість за відсотками - 3 434,82 доларів США, що еквівалентно 81 228,68 грн, пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 1 726,38 доларів США, що еквівалентно 40 826,48 грн. Вказану суму заборгованості позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 11 травня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого суду, з яким погодився суд апеляційної інстанції, мотивовано тим, що сума кредиту була повністю погашена 28 вересня 2012 року. Позовні вимоги банку стосуються стягнення з відповідачів заборгованості за відсотками, нарахованої за період з жовтня 2010 року по вересень 2012 року, а також пені, що нарахована з грудня 2014 року по грудень 2015 року. ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом зі спливом 4 років з моменту сплати кредитного боргу та ним не порушувалось питання щодо поважності причин пропуску строку позовної давності, про застосування якої в ході розгляду справи було заявлено ОСОБА_2 , а тому наявні підстави для відмови у задоволенні позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2017 року дану цивільну справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» у цій справі призначено повторний автоматизований розподіл.

11 червня 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

На підставі ухвали Верховного Суду від 13 червня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неправильно визначено дату початку перебігу строку позовної давності. Заявник вказує, що сторони кредитного договору визначили кінцевий термін його дії - до 20 травня 2014 року, тому саме з цієї дати починається відлік строку позовної давності для звернення до суду з вимогою стягнення з відповідачів процентів та пені, нарахованих після погашення основної суми кредиту.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення на касаційну скаргу від ОСОБА_2 , в якому містяться посилання на необґрунтованість доводів касаційної скарги та відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, ухвалених у відповідності до вимог чинного законодавства.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

06 червня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», як кредитором, та відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником, укладено договір кредиту, згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 25 580,60 доларів США на купівлю автотранспортного засобу зі сплатою 12,50 процентів річних з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 20 травня 2014 року.

Згідно з пунктом 1.3 договору в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, сторони укладають: з позичальником - договір застави транспортного засобу, визначеного в пункті 1.2 цього договору, заставною вартістю 127 903 грн, з фізичною особою ОСОБА_2 - договір поруки в якості додаткового забезпечення виконання зобов`язань по договору.

06 червня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель ОСОБА_2 зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках передбачених договором кредиту від 06 червня 2007 року.

06 червня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір застави, відповідно до якого в заставу банку передано транспортний засіб марки Skoda Oktavia А5, 2007 року випуску.

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» своє зобов`язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредитні кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки від 05 червня 2007 року та випискою по особовому рахунку за 07 червня 2007 року.

Неналежне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору призвело до утворення заборгованості по вищезазначеному кредиту.

09 жовтня 2010 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу видано виконавчий напис про звернення стягнення на транспортний засіб марки Skoda Oktavia А5, 2007 року випуску, для погашення заборгованості по кредитному договору за № 770/39-36-07 від 06 червня 2007 року, на суму 175 954,48 грн.

У зв`язку зі сплатою боргу в повному обсязі, що підтверджується відповідним платіжним дорученням від 30 серпня 2012 року, постановою старшого державного виконавця Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса від 09 жовтня 2010 року закінчено.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості сума кредиту була повністю погашена 28 вересня 2012 року.

У позовній заяві ПАТ «Укрсоцбанк» просив суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості по відсоткам, що нарахована за період з жовтня 2010 року по вересень 2012 року, та пеню, нараховану з грудня 2014 року по грудень 2015 року з підстав несплати відсотків у період з жовтня 2010 року по вересень 2012 року.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною першою статті 550 ЦК України передбачено право кредитора на неустойку, яке виникає незалежно від наявності у нього збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

У відповідності до частин першої, третьої статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на наведене, звернувшись до нотаріуса за виконавчим написом про звернення стягнення на транспортний засіб для погашення заборгованості по кредитному договору від 06 червня 2007 року, строк платежу за якими настав 14 травня 2010 року, банк скористався передбаченим частиною другою статті 1050 ЦК України правом та змінив строк виконання основного зобов`язання.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, у справі, яка переглядається, вимоги банку про стягнення процентів та пені після 14 травня 2010 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Такі правові висновки, що не були враховані судами під час вирішення спору, узгоджуються з позицією Великої Палати ВС, висловленою у постанові від 28 березня 2018 року в справі №14-10цс18, від 04 липня 2018 року в справі № 14-154цс18 та від 31 жовтня 2018 року в справі № 14-318цс18.

Проте суди зробили правильний по суті спору висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання банку у касаційній скарзі на визначений у кредитному договорі кінцевий строк його виконання не впливають на висновок судів по суті спору.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, оскільки доводи касаційної скарги правильних по суті спору висновків судів не спростовують.

Посилання судів на пропуск позовної давності, хоча наявні підстави для відмови в позові за безпідставністю вимог, за конкретних обставин цієї справи слід вважати формальним порушенням, яке не є підставою для скасування судових рішень.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 11 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. С. Висоцька А. І. Грушицький І. В. Литвиненко
В. В. Сердюк
І. М. Фаловська