ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
25 червня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участі секретаря Соловей Ж.В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Пилипівська сільська рада Фастівського району Київської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
В квітні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власниками житлового будинку АДРЕСА_1 , у якому з 05.09.2017 зареєстрована відповідач ОСОБА_2 ,але з жовтня 2017 року в зазначеному будинку вона не проживає, змінивши своє місце проживання, однак знятись з реєстрації не бажає, що обмежує право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином позивач просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач не з`явилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти прийняття заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 , яка належним чином повідомлена про відкриття провадження по справі в порядку загального позовного провадження, та про день розгляду справи, не скористалась своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України та відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошення на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про її виклик до суду, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Третя особа - Пилипівська сільська рада Фастівського району Київської області в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду подали письмову заяву з проханням розглянути справу в їх відсутність, ухвалити рішення згідно чинного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Правовідносини, що виникли між сторонами щодо права користування жилим приміщенням, регулюються положеннями статей 71 і 72 Житлового кодексу Української РСР, відповідно до яких при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок по АДРЕСА_1 (а.с.10-11).
В належному позивачу будинку, також, з 05.09.2017 року зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 на сторінці 12 (місце проживання) (а.с.5-9).
Відповідно до Акту обстеження наданого житлового будинку від 07 лютого 2019, складений комісією в складі: депутата сільської ради Сідька В.Д., сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вбачається, що в будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 проживають господарі, їх діти та внуки. Прописана за адресою племінниця ОСОБА_2 на даний час в будинку не проживає (а.с.13).
Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникають у практиці застосування судами Житлового кодексу України», висловив правову позицію, відповідно до якої у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач перешкоджає проживанню відповідача в спірному будинку, а також будь-якої домовленості між сторонами щодо користування вказаним житлом.
Відповідач до суду із заявою про продовження строку збереження за нею житлового приміщення не зверталась, не надала доказів поважності причин відсутності у будинку понад встановлений строк.
У статті 6 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Таким чином, у судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач у зв`язку з обраним ним способом життя, за власною ініціативою і у добровільному порядку залишила будинок АДРЕСА_2 . Протягом тривалого часу вона не робила спроб самостійно прийти та вселитися до нього, таких вимог у встановленому законом порядку не ставила. Під час своєї відсутності в будинку відповідач плату за житло, комунальні послуги не вносила.
Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що стаття 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що право ОСОБА_2 на користування житлом зі сторони позивача ОСОБА_1 порушено не було, відповідач відсутня в спірному будинку понад встановлений законом строк без поважних причин, тому втратила право користування ним, у зв`язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 223, 258-259, 264-265, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 71,72 ЖК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Пилипівська сільська рада Фастівського району Київської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Мирне Сімферопольського району АР Крим, РНОКПП НОМЕР_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржено до Київської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст.ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХIIІ «Перехідні положення» цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до статті 283 ЦПК України відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку,передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Суддя Л.М.Ковалевська