465/3774/16-ц
2-п/465/1/19
У Х В А Л А

судового засідання

24.06.2019 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова,

у складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2018 року до суду надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2018 року, яка мотивована тим, що представник відповідача та відповідач не були належним чином повідомлені про дату судового засідання, крім того, за відсутності висновку експертизи не з`ясовано у повному обсязі обставин справи.

На підставі вищевикладеного просить заяву задоволити.

Сторони в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається у судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час та місце засідання не перешкоджає розгляду заяви.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі

ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали заяви, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 25.04.2018 року у справі № 465/3774/16-ц, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задоволено частково.

Визначено стягнути з ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 39571 АДРЕСА_1 грн., в тому числі різницю між сумами збитку і страхової виплати, франшизи 29020 АДРЕСА_2 грн, моральна шкода 3000 грн., та 551, 21 грн. судового збору на користь ОСОБА_3 , згідно реквізитів : АТ «Ощадбанк», установа Ощадбанку ТВБВ №10013/0313, МФО 325796 код картрахунку ОСОБА_3 ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що вони неналежним чином були повідомлені про розгляд справи №465/3775/16-ц мотивуючи наступним.

Судом неодноразово скеровувалися повістки на адресу відповідача за їх місцем реєстрації та за місцем проживання, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями. Крім того, представник відповідача знав про існування вищевказаної справи, що підтверджується клопотанням представника відповідача про проведення підготовчого засідання без його участі.

Отже, суд наголошує на тому, що представник відповідача так і відповідач знали про існування вищевказаної справи та мали можливість поцікавитися про стан її розгляду та дізнатися наступну дату призначення судового засідання.

Більше того, суд не бере до уваги доводів представника відповідача про те, що судом не в повному обсязі з`ясовано всі обставини справи, а саме через відсутність висновку експертизи, оскільки 23.06.2017 року суддею розглядалося клопотання щодо доцільності призначення експертизи у справі, однак, як вбачається із матеріалів справи, представника відповідача було зобов`язано надати докази щодо необхідності призначення такої експертизи.

07 липня 2017 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_2 , про доручення до матеріалів справи фотозображення.

Однак, суд вважає, що до суду не надано жодного належного та обґрунтованого доказу необхідності призначення експертизи.

Щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2,3,4 ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Високий Суд вказав, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Високий Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Отже, суд звертає увагу на те, що посилання відповідача на той факт, що він дізнався про існування судового рішення у вересні 2018 року, що є поважною причиною пропуску строку для подання заяви на його перегляд, не підтверджується жодним доданим доказом, більше того, на адресу суду не додано і самого витягу з реєстру чи копію постанови про відкриття виконавчого провадження з відміткою про отримання.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2018 року.

Керуючись ст.ст.284,287 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2018 року,- відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ванівський Ю.М.