Ухвала

18 липня 2019 року

м. Київ

справа № 266/4159/18

провадження № 61-12462ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 17 січня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 30 травня 2019 року у справі за позовом Приватного підприємства «Маріупольський Консалтінг Центр» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про передачу іпотеки в управління, звільнення предмета іпотеки від особистого майна, зобов`язання утриматися від певних дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 червня 2019 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

За нормою частини першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання юридичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений - 1 762 грн.

Заявник оскаржує судові рішення, ухвалені за наслідками розгляду трьох позовних вимог немайнового характеру.

Таким чином, за подання касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 10 572 грн (1 762*3*200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону № 3674-VI. На підтвердження сплати судового збору суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, на підтвердження чого надає копію посвідчення учасника бойових дій.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Заявник у цій справі не є позивачем, а оскаржене судове рішення не є рішенням у справі, пов`язаній з порушенням прав заявника.

Отже, заявник не звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.

Безпідставним також є твердження заявника про наявність у нього пільг зі сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до статті 22 указаного Закону споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Проте у цій справі заявник є відповідачем і позов не є таким, що пов'язаний з порушенням прав заявника, як споживача.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 17 січня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 30 травня 2019 року залишити без руху.

Для усунення зазначеного вище недоліку надати заявнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та її буде повернуто заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко