Справа №475/1272/18
Провадження № 22ц/812/1075/19 Головуючий у 1-ї інстанції Кривенко О.В.
Категорія 47 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 червня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою

Головного управління Держгеокадастру

у Миколаївській області

(далі - ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області)

на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Кривенко О.В. в смт Доманівка о 11 годині 22 хвилині зі складанням його повного тексту 16 квітня 2019 року, по справі

за позовом

ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області до ОСОБА_1

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок

самовільного зайняття земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

5 листопада 2018 року ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області звернулося із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування 8 657 грн. 44 коп. шкоди, що заподіяна внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначало, що у вересні 2017 року державним інспектором ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області проведена перевірка земельних ділянок в межах території Богданівської, Доманівської, Мостівської, Маринівської сільських рад Доманівського району Миколаївської області .

В результаті перевірки земельної ділянки в межах території Богданівської сільської ради Доманівського району виявлено, що земельна ділянка площею 7га ріллі державної форми власності, що належить до категорії земель сільськогосподарського призначення, оброблена відповідачем ОСОБА_1 , після збору урожаю кукурудзи та засіяна озимою зерновою культурою.

Документи, що посвідчують право власності або користування на вказану земельну ділянку у відповідача відсутні, що свідчить про самовільне зайняття ним земельної ділянки, та заподіяння шкоди державі.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53? КУпАП.

31 січня 2018 року ОСОБА_1 направлено листа з вимогою погасити шкоду. Лист ним отримано 3 лютого 2018 року, але така вимога залишена відповідачем без уваги.

У письмовому відзиві на позов, відповідач ОСОБА_1 вимоги не визнав, та вважав, що позов пред`явлено неналежним позивачем, так як спірна земельна ділянка знаходиться вже не на території Богданівської сільської ради, а на території об`єднаної територіальної громади села Прибужжя.

Крім цього відповідач стверджував, що земельну ділянку самовільно не займав, та не обробляв, припису не отримував, та про притягнення його до адміністративної відповідальності йому не відомо.

22 лютого 2019 року ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області подана заява про уточнення вимог щодо найменування бюджету для списання шкоди, що заподіяна внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2019 року в задоволенні позову ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області відмовлено.

При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив з того, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена передчасно та без повного з`ясування обставин. В той же час факти, які ним встановлені при розгляді справи та ґрунтуються на показаннях свідка ОСОБА_2 , свідчать про те, що спірну земельну ділянку обробляв свідок, а не відповідач. Тому підстав для відшкодування шкоди на користь держави за рахунок відповідача ОСОБА_1 немає.

В апеляційній скарзі позивач ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

На думку позивача, суд невірно поклав в обґрунтування свого рішення показання свідка, що запрошений за ініціативою відповідача, а тому не звернув уваги на те, що складені інспектором припис і постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є чинними, і правопорушником не оскаржені.

Крім цього протокол про адміністративне правопорушення представником позивача складено у присутності відповідача, який від підпису у ньому відмовився, що засвідчено у присутності двох свідків. Однак, вказані докази судом першої інстанції не взяті до уваги, а його рішення ухвалено на підставі штучно утворених стороною відповідача доказах.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважав доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 4 червня 2019 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд виходив з того, що позивачем не наведено доказів, які б свідчили про те, що саме ОСОБА_1 самовільно захопив земельну ділянку та завдав шкоди, та враховував наявність іншої особи, яка визнає себе винною у заподіянні шкоди, а саме свідка ОСОБА_2 ..

Проте з таким висновком суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 жовтня 2017 року при проведенні представниками ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо використання земель державної форми власності сільськогосподарського призначення, встановлено самовільне зайняття ділянки площею 7га ріллі в межах території Богданівської сільської ради Доманівського району, яка без правовстановлюючих документів оброблялася ОСОБА_1 (а.с.7-9, 11, 79-80, 179-182, 190).

Факт самовільного зайняття земельної ділянки зафіксовано за допомогою складення акту обстеження земельної ділянки від 27 жовтня 2017 року, акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 27 жовтня 2017 року, припису від тієї ж дати на ім`я ОСОБА_1 з метою усунення порушень та звільнення земельної ділянки (а.с.7-12, 183-184).

Від підпису усіх складених представниками Держгеокадастру документів відповідач ОСОБА_1 відмовився, внаслідок чого акти та припис йому направлено поштою, які отримані ним рекомендованою кореспонденцією (а.с.185).

Окрім цього по відношенню до відповідача ОСОБА_1 та його незаконних дій щодо самовільного захоплення ділянки складено протокол про адміністративне правопорушення від 27 жовтня 2017 року за вчинення адміністративного проступку, передбаченого статтею 53? КУпАП, та за постановою від 27 жовтня 2017 року накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 170 грн. 00 коп. (а.с.14-15, 193-196-197).

Під час складення протоколу ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення та його підписувати, внаслідок чого такий факт засвідчено у присутності двох свідків у відповідності до статей 254, 256 КУпАП і вимог Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративне правопорушення, затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19 січня 2017 року №6. Другий екземпляр протоколу надіслано поштою на адресу, за якою правопорушник фактично проживає, хоча і не є зареєстрованим (а.с.14-16, 84, 149, 185).

29 грудня 2017 року постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності направлена на примусове виконання до Доманівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та частково виконана (а.с.17, 186, 193, 196-197).

Дії представників ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, вчинені ними у відповідності до положень статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», відповідачем ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оскаржені, а винесена представниками позивача постанова про накладення на нього адміністративного стягнення, у якій викладені обставини скоєння відповідачем правопорушення по самовільному зайняттю земельної ділянки, є чинною.

Відтак, доводи відповідача щодо незнання ним змісту складених представником ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області документів як підстави для звільнення від відшкодування шкоди на користь держави, не заслуговують на увагу, а висновки суду з цього питання щодо передчасності складених позивачем процесуальних документів по справі про адміністративне правопорушення, є помилковими.

Тому ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області з підстав, визначених статтею 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» і положеннями Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року №963, розрахував розмір шкоди, що була безпосередньо заподіяна внаслідок незаконних дій відповідача ОСОБА_1 на суму 8 657 грн. 44коп. (а.с.13).

Розмір розрахунку шкоди відповідачем не оспорено, у зв`язку із запереченням щодо самого факту самовільного зайняття земельної ділянки державної форми власності сільськогосподарського призначення та правомірності пред`явлення вимог позивачем.

Між тим Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), яка є центральним органом виконавчої влади та діє на підставі Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженому постановою КМУ від 14 січня 2015 року № 15 (далі - Положення) має повноваження щодо здійснення державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.

Підпунктом 31 пункту 4 Положення визначено повноваження Держгеокадастру на розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Підпунктом 5 пункту 51 Положення передбачено повноваження посадових осіб Держгеокадастру звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

За частиною 7 статті 45 Бюджетного кодексу України, змісту постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» від 16 лютого 2011 року №106 Держгеокадастр включено до переліку органів, що контролюють справляння надходжень бюджету за кодом бюджетної класифікації 24062200 «кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу».

Відповідно до статей 167, 170 ЦК України держава, як самостійний суб`єкт цивільних правовідносин, набуває та здійснює свої права та обов`язки через органи державної влади в межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з твердженням позивача про те, що Держгеокадастр є державним органом, який має повноваження щодо звернення до суду з таким позовом в інтересах держави Україна.

При цьому не має значення факт переходу у 2018 році Богданівської сільської ради до об`єднаної територіальної громади села Прибужжя, оскільки місце розташування земельної ділянки є незмінним, а порядок зарахування коштів до бюджету позивачем вточнено шляхом подачі відповідної заяви.

За положеннями статей 66 і 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки.

За частиною 1 статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

У відповідності до статей 22, 31, 93, 124 ЗК України землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно до статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

За пунктом «б» частини 1 статті 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до змісту статей 152, 158 ЗК України і статей 22, 1166 ЦК України особа (власник земельної ділянки), якій завдано збитків у разі порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі (стаття 56 Закону України «Про охорону земель»).

Отже, колегія суддів встановила, що відповідачем ОСОБА_1 неправомірно і самовільно (без правовстановлюючих документів) у 2017 році була зайнята земельна ділянка державної форми власності сільськогосподарського призначення площею 7га ріллі в межах території Богданівської сільської ради Доманівського району, яка ним оброблялася та з неї збирався врожай.

Такі дії відповідача ОСОБА_1 є порушенням земельного законодавства України, внаслідок чого державі заподіяна шкода, що є підставою для відшкодування відповідачем заподіяної ним шкоди у повному обсязі.

Одночасно, за встановленими та вищенаведеними обставинами справи колегія суддів не вбачає підстав для звільнення відповідача ОСОБА_1 від цивільно-правової відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення у зв`язку з наявністю у матеріалах справи складеного акту огляду ділянки. Акт було складено на вимогу суду за клопотанням відповідача і в якості підтвердження показань свідка ОСОБА_2 , який був запрошений безпосередньо відповідачем без будь-якого обґрунтування та надав покази виключно на його користь. Показання цього свідка, хоча і були покладені в основу судового рішення, але за своїм змістом не тільки суперечать усім письмовим доказам, що є у справі, та, зокрема, не підтверджені будь-якими іншими належними доказами, які б не давали обґрунтованих сумнівів у правдивості тих обставин, які свідком доведені до відому суду. Такого ж змісту є і акт, складений 11 квітня 2019 року (а.с.97) на підтвердження показань цього свідка.

За такого рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а зроблені ним висновки не відповідають обставинам справи, слід скасувати з підстав, передбачених пунктами 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, та ухвалити нове, яким позов ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області задовольнити.

На підставі частин 1 і 13 статті 141 ЦПК України понесені судові витрати за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій слід покласти на відповідача, стягнув з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 4 405 грн. понесених судових витрат.

Керуючись статями 365, 367-369, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області - задовольнити.

Рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2019 року - скасувати і ухвалити нове, яким позов Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 8 657 грн. 44 коп. шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки шляхом її зарахування в бюджет отг села Прибужжя Доманівського району Миколаївської області (отримувач Доманів.УК/отг с. Прибужжя/24062200, код отримувача (ЄДРПОУ) 38057729, банк отримувача ГУДКСУ у Миколаївській області, код банку (МФО ГУДКСУ) 899998, номер рахунку 4410, код класифікації доходів бюджету 24062200, кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу).

Стягнути на користь Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області з ОСОБА_1 4 405 грн. понесені судові витрати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена з цього дня в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий О.О. Ямкова

Судді С.Ю. Колосовський О.В. Локтіонова