233 № 233/1613/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.,

за участю секретаря судового засідання Кюсєвої Т.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Костянтинівської міської ради про встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном, -

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із вказаним позовом звернулась ОСОБА_1 , в якому просила встановити факт вступу нею в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що ОСОБА_2 є бабусею позивача та за життя ОСОБА_2 на праві власності належала 1/4 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_2 , оскільки проживала у спірному будинку, розпоряджалася її особистими речами, а отже, вважає, що вона прийняла спадщину. Проте нотаріус Костянтинівської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що вказаний факт позивачу слід встановлювати в судовому порядку.

Відповідач Фонду державного майна України надав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечив посилаючись на те, що Фонд державного майна України не є належним відповідачем у справі, оскільки належним відповідачем у справі є територіальна громада за місцем знаходження спадщини, яка може бути визнана відумерлою.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідачів - Фонду державного майна України, Костянтинівської міської ради в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Костянтинівка Донецької області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 31 липня 1991 року відділом ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому, копія якого долучена до матеріалів справи.

За життя ОСОБА_3 та дружині ОСОБА_4 належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 29 жовтня 1956 року та технічною документацією на будинок, свідоцтвом про право власності від 12.11.1999 року, виданим державним нотаріусом Костянтинівського ДНК, відповідно до якого ОСОБА_4 , яка є дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить право власності на ? частку в спільному сумісному майні, придбаному подружжям за час шлюбу, яке складається з вказаного будинку. Право власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було зареєстроване Костянтинівським міським бюро технічної інвентаризації, що підтверджується довідкою від 14.08.2018 року за №748, наданою КП «Костянтинівське БТІ».

Відповідно до наданої Костянтинівською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи № 179/1992 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину, що складалась з 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом подання відповідних заяв прийняли дружина померлого ОСОБА_4 та матір померлого ОСОБА_2 в рівних частинах, на підставі чого 12 листопада 1999 року державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Ковальською-Костенко О.А. ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину на 1/ 4 частину вказаного будинку. Мати спадкодавця ОСОБА_2 , хоча спадщину прийняла, проте свідоцтво про право на спадщину за життя не отримала. Право власності ОСОБА_4 на 3/4 частини вказаного будинку було зареєстроване Костянтинівським міським бюро технічної інвентаризації, що підтверджується довідкою від 14.08.2018 року за №748, наданою КП «Костянтинівське БТІ» та відповідними відмітками на свідоцтвах про право власності та про право на спадщину від 12.11.1999 року.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 спадщину, яка складалась з 3/4 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , прийнала її дочка ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 11 грудня 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Сівяковою Г.П. за реєстр. № 1-498.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим повторно 12 листопада 2016 року Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, копія якого долучена до матеріалів справи. Як зазначалось вище, за життя ОСОБА_2 на праві власності належала 1/4 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за № 56160449 від 15.05.2019 року, наданою Костянтинівською державною нотаріальною конторою, в реєстрі відсутні відомості про наявність спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідкою КП «СЄЗ № 4» за № 525 від 18.06.2018 року, відомостями домової книги, копія якої додана до матеріалів справи, на час смерті спадкодавця ОСОБА_2 , що мала зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею мала зареєстроване місце проживання невістка померлої ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_3 від 23 листопада 1984 року (актовий запис № 870 складений 04 вересня 1968 року відділом ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому), свідоцтвом про укладення позивачем шлюбу серії НОМЕР_4 від 16 грудня 1989 року (актовий запис № 970 складений 16 грудня 1989 року відділом ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому), повторним свідоцтвом про народження ОСОБА_3 - батька позивача, серії НОМЕР_8 від 31 жовтня 1984 року (актовий запис № 387 складений 06 жовтня 1948 року відділом ЗАГС Тростянецького міськвиконкому Сумської області), копії яких містяться в матеріалах справи.

Згідно з відомостями паспорту громадянина України, копія якого долучена до матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка міста Костянтинівка Донецької області, з 05 січня 1990 року по теперішній час має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надали показання про те, що вони є сусідами ОСОБА_1 , а свідок ОСОБА_9 , крім того є братом позивача. Вони часто спілкуються та відвідують позивача за адресою її фактичного місця проживання - будинок АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 її онука ОСОБА_1 продовжила проживати у вказаному будинку та господарювала в ньому разом з матір`ю ОСОБА_4 , та перед її смертю також доглядала за нею.

Листом № 2306/01-16 від 25.01.2018 року державний нотаріус Костянтинівської державної нотаріальної контори повідомив позивача про те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно д ост. 529 ЦК УРСР (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

З наведеної норми права вбачається, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті її баби ОСОБА_2 , оскільки син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , який є батьком позивача, за життя матері помер.

Згідно з ст. 548, ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Оскільки судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 її онука ОСОБА_1 продовжила проживати у будинку, який належав спадкодавцю на праві часткової власності, та господарювала в ньому, суд дійшов висновку про те, що позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 роз`яснив, що із метою єдності правозастосовної практики і уникнення колізій щодо спадкування державою (ст. 555 ЦК УРСР) та переходу спадщини, визнаної судом відумерлою, у власність територіальної громади (ст. 1277 ЦК), правила абз. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК слід застосовувати, якщо спадщина відкрилась після 1 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування відповідно до норм ЦК УРСР. Таким чином, сплив однорічного строку, встановленого ч. 2 ст. 1277 ЦК та абз. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, може підлягати обчисленню, починаючи не раніше 1 липня 2003 року.

З наведеного випливає, що територіальна громада в особі Костянтинівської міської ради не є належним відповідачем у справі, оскільки не має права на передання у власність територіальної громади відумерлої спадщини після смерті спадкодавця до 01 липня 2003 року. А отже, в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

З наведеного випливає, що належним відповідачем у справі є Фонд державного майна України, як центральний органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна.

Посилання відповідача Фонду державного майна України на необхідність застосування до спірних правовідносин положень, передбачених ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до яких спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, не спростовують висновків суду, оскільки відповідні зміни до вказаної статті були внесені після набрання чинності Цивільним Кодексом України.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про можливість частково задовольнити позов ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Костянтинівської міської ради про встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном, встановивши факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Костянтинівської міської ради про встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном - задовольнити частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення - 24 червня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ; відповідачі: Фонд державного майна України, місцезнаходження: Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/9, , Костянтинівська міська рада, місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. О. Тихого, буд. 260, .

Суддя