Справа № 135/542/19
Провадження № 2/135/229/19
РІШЕННЯ

іменем України

12.06.2019 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючої судді Волошиної Т.В., за участі секретаря судових засідань Басараб О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ладижині Вінницької області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 28468,92 грн за кредитним договором б/н від 07 серпня 2007 року (далі кредитний договір).

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до укладеного кредитного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 14000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в обумовленому сторонами розмірі. У свою чергу, відповідач зобов`язання за договором не виконав, оскільки своєчасно не надавав позивачу кошти для погашення кредиту, у зв`язку із чим станом на 20 лютого 2019 року відповідач має заборгованість в сумі 28468,92 грн.

З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості та судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві представник позивача Гребенюк О.С. просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає частково, не визнає нараховану суму пені у розмірі 7259,74 грн.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 07.08.2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н. Відповідно до вказаного договору банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 14000 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Кредитний договір ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 оформили шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. В заяві сторони погодили, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг. Зазначено, що умови та правила банківських послуг розміщено на офіційному сайті банку.

Позичальник зобов`язався виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитись з їх змінами.

Із наданого позивачем розрахунку видно, що позичальник ОСОБА_1 користувався кредитною карткою, частково погашав заборгованість по кредиту.

Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України ).

Відповідно до змісту ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання забезпечується, якщо це встановлено договором.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що до неустойки, як виду забезпечення виконання зобов`язань, належать пеня та штраф.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах визначених договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно п. 2.1.1.12.6.1 умов та правил банківських послуг передбачено, що в разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн, клієнт виплачує банку пеню.

Судом встановлено, що банк виконав свої зобов`язання за договором кредиту, надавши кредитні кошти позичальнику.

Відповідач ОСОБА_1 не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав порушив умови договору, внаслідок чого допустила заборгованість за кредитним договором.

При визначенні розміру заборгованості позивач посилається на наявний в матеріалах справи розрахунок (а.с. 5-12), відповідно до якого зазначено, що станом на 20.02.2019 заборгованість позичальника за кредитним договором складає 28468,92 грн, яка складається із: 12603,52 грн тіло кредиту; 6271,95 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 7259,74 грн нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 739,95 грн нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; 250 грн штраф (фіксована частина); 1343,76 грн штраф (процентна складова).

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України (в попередній редакції), визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позову, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності обчислення, доведеності розміру збитків, наявності доказів, що їх підтверджують). Така позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 13.06.2016 року по справі № 6-1752цс15, і підлягає врахуванню.

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно положень ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги позивача визнав частково. Відповідач ОСОБА_1 не визнав нарахованої позивачем суми пені, а саме - 7259,74 грн.

З позовної заяви вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 28468,92 грн.

Відповідач ОСОБА_1 визнав частково заборгованість, крім нарахованої пені у розмірі 7259,74 грн. З математичного розрахунку вбачається, що 28468,92 грн (заборгованість) - 7259,74 грн (нарахована пеня за прострочене зобов`язання ) = 21209,18 грн (залишок заборгованості).

Отже, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити лише частково, відмовивши позивачу у стягненні нарахованої відповідачу пені у розмірі 7259,74 грн. Тому, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 21209,18 грн.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач пред`явив позов на загальну суму 28468,92 грн. Позов задоволено на загальну суму 21209,18 грн. Відтак на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме 1431,13 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 20, 526, 548-550, 610-612, 625, 626, 629, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України,суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі підприємство і організацій України 14360570) заборгованість за кредитним договором б/н від 07 серпня 2007 року у розмірі 21209 (двадцять одна тисяча двісті дев`ять) грн 18 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1431 (одна тисяча чотириста тридцять одна) грн 13 коп. судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ладижинський міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Рішення складено та підписано суддею 12.06.2019.

Суддя