Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.07.2019 р. 145/742/19

2/145/464/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О. ,

за участю секретаря Крикливої М.С.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 27 листопада 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Реєстрація була здійсненна Виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області 27 листопада 2001 р., актовий запис № 86.

Від цього шлюбу у них є спільні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось.

На протязі останніх років до припинення ними фактичних шлюбних відносин сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

З квітня 2018 року відповідач проживає з іншою жінкою.

Жодних спільних інтересів в неї з відповідачем немає, так само, як і наміру продовжувати шлюб чи зберегти сім`ю. Тому вона вважає, шо їхнє подальше сімейне життя неможливе і такий шлюб суперечить, як інтересам її та її дітей.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Просила не розглядати її заяву про витребування у відповідача його копії паспортних даних та копію ідентифікаційного коду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений в установленому законом порядку за місцем його реєстрації, що стверджується довідкою виконавчого комітету Гніванської міської ради та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

27 листопада 2001 року сторони уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб.

В шлюбі у них народилися діти: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 5,6).

Відповідно до ст.112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачкою на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 141, 197-200, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

ухвалив:

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 27 листопада 2001 року виконкомом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 86, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 742 (сімсот сорок дві) гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір 26 (двадцять шість) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 10 липня 2019 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом тридцяти днів з дня вручення повної копії судового рішення.

Суддя Кіосак Н. О.