Номер провадження: 22-ц/813/4559/19
Номер справи місцевого суду: 523/5596/18
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря - Ющак А.Ю.

Осіб, що беруть участь у справі:

Позивач- ОСОБА_2

Представник позивача- ОСОБА_1 .

Представник відповідача- Тодорич І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24.01.2019 року, у справі за цивільним позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Пирогова» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофздоровниця» про визнання дій і протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

20.04.2018року ОСОБА_2 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Пирогова» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофздоровниця», в якій просить суд визнати протиправними дії службових осіб дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Пирогова» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофздоровниця» щодо постановлення на баланс дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Пирогова» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофздоровниця» будівлі станції технічного обслуговування автомобілів по вул. Довгій, 96, у м. Одесі та зобов`язати відповідача списати з балансу дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Пирогова» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофздоровниця» цю будівлю.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Сувертак І.В. від 13.11.2018року було передано цивільну справу за позовом ОСОБА_2

до дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Пирогова» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофздоровниця» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, на розгляд до Київського районного суду м. Одеси, на підставі п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, оскільки майно, щодо якого позивач заявив вимоги про визнання дій протиправними щодо постановлення на баланс та зобов`язання списати з балансу знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відноситься до Київського району м. Одеси.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси ( суддя Петренко В.С.) від 10.12.2018року прийнято до розгляду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Пирогова» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофздоровниця» про визнання дій і протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.01.2019 року провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Пирогова» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофздоровниця» про визнання дій і протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - закрито.

Роз`яснено позивачу його право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали сулу з направленням справи для продовження розгляду посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 . Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій ім. Пирогова» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофздоровниця» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24.01.2019 року - без змін .

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

АРГУМЕНТИ(ДОВОДИ)СТОРІН:

Заявник в апеляційній скарзі зазначає, що даний спір виник не у зв`язку із здійсненням господарської діяльності фізичної особи - підприємця позивача, а стосовно майна, яке належить йому, як фізичній особі та незаконно обліковується відповідачем на своєму балансі., а отже підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відзиві заявник зазначає, що ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі не зазначив жодних норм процесуального чи матеріального права які були порушені судом першої інстанції. Судом першої інстанції встановлено, що позивач є фізичною особою-підприємцем, а тому спірні правовідносини відносяться до юрисдикції господарського суду відповідно до ст.20 п.6 ГПК України.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Закриваючи провадження по справі районний суд виходив з того, що правовий статус суб`єктного складу учасників справи як суб`єктів господарювання, характер спірних правовідносин та предмет позовних вимог підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, що виключає його розгляд в порядку цивільного судочинства.

З таким судженням районного суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Предметом спірних правовідносин являється будівля станції технічного обслуговування автомобілів , що розташовані по АДРЕСА_1 .

В силу ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Систему судоустрою складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

При цьому, підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством.

За правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч.2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці; 2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; 3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; 4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; 5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах; 6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці; 7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності; 8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; 9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; 11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України „Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті; 12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах; 13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами; 14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою; 15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання; 16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п.14 Постанови від 01.03.2013 року № 3 Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ роз`яснено, що спір фізичної особи, яка має статус суб`єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не пов`язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи належність спору до цивільної чи господарської юрисдикції, у разі виникнення такого спору між господарським товариством і фізичною особою, яка є приватним підприємцем, суду належить з урахуванням змісту договору та інших правовстановлюючих документів з`ясувати, з використанням якого правового статусу при укладенні такого договору діяла фізична особа: як фізична особа чи як фізична особа - підприємець, а також врахувати, які саме правовідносини між сторонами виникли.

Отже, спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: спір не є підвідомчим господарському суду,якщо

- предмет спору не охоплюється статтею 20 Господарського процесуального кодексу України;

-спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.

Виходячи з того, що спірні правовідносини виникли між ОСОБА_2 , як фізичною особою, який обособлює себе власником спірного об`єкту з юридичною особою - Дочірним підприємством «Клінічний санаторій ім. Пирогова» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів професійних спілок України «Укрпрофздоровниця», на балансі котрого він зареєстрований, судова колегія дійшла висновку, що предмет спору стосується прав і обов`язків фізичної особи - ОСОБА_2 щодо спірного нерухомого майна. Такий спір не має господарського характеру, так як господарська діяльність є похідною від права на це майно, а тому районний суд помилково вважав, що він підлягає розгляду в порядку господарського провадження .

В зв`язку з зазначеним судова колегія приходить до висновку, що районний суд в порушені вимог ст.255 ч.1 п.1 ЦПК України помилково закрив провадження по справі,

так як спірні правовідносини підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, що в силу ст.379 ч.1 п.4 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367,368,374,379,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24.01.2019 року скасувати, і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 20.06.2019 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

-

Т.В.Цюра