Справа № 1402/625/12
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

21.06.2019 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участі секретаря Рижньової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка без повідомлення учасників в порядку, передбаченому п. 17.4 Р. ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завданої шкоди,

ВСТАНОВИВ :

22.11.2012 року Баштанським районним судом Миколаївської області по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди було винесено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача завданої шкоди.

13.06.2019 року до суду надійшла заява стягувача про видачу дубліката виконавчого листа по вказаній справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вказаної суми відшкодування в загальному розмірі 15053,28 грн., в зв`язку з тим, що виконавчий лист перебував на примусовому виконанні та постановою державного виконавця від 04.10.2016 року повернутий стягувачу, але стягував повернутий виконавчий лист не отримував, тому він є фактично втраченим.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 22.11.2012 року Баштанським районним судом Миколаївської області по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди було винесено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача завданої шкоди в сумі 6338,68 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 3450 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої здоров`ю; 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна.

На підставі рішення Баштанського районного суду від 16.01.2012 року було видано виконавчі листи, які перебували на примусовому виконанні до 04.10.2016 року та 04.10.2016 року постановами державного виконавця повернуті стягувачу через відсутність у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. Вказані виконавчі листи в процесі поштової пересилки були втрачені, про їх повернення стгувач дізнався з листа ДВС лише в червні 2019 року.

Відповідно до п. 17.4 Р. ХІІІ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

З аналізу вказаної норми слідує, що дублікат виконавчого документа може бути виданий судом виключно у разі, якщо відповідна заява подана до суду до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому, оскільки рішення суду, за яким видавались виконавчі документи по даній справі, було ухвалене в 2012 році, то на час видачі таких виконавчих документів діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року.

Із положень ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року вбачається, що виконавчі документи, видані на виконання судових рішень можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом, з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, серед іншого, пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Аналогічно за ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, серед іншого, у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

За такого, після винесення 04.10.2016 року державним виконавцем постанов про повернення виконавчих документів стягувачу строк пред`явлення їх до виконання обліковувався заново та протягом одного року стягувач мав змогу повторно подати виконавчі листи на примусове виконання або звернутись до суду за видачею їх дублікатів у разі їх втрати.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України та ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року стягувач має змогу звернутись до суду з клопотанням про поновлення пропущеного з поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

При цьому, відповідно до закріпленого ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

За такого, суд не вправі самостійно без відповідного клопотання стягувача вирішувати питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

А без такого поновлення відповідно до п. 17.4 Р. ХІІІ Перехідні положення ЦПК України видача дубліката виконавчого листа не можлива.

Зазначене свідчить про необхідність відмови в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завданої шкоди в сумі 6338,68 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 3450 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої здоров`ю; 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, оскільки заява стягувача про видачу дублікатів виконавчих листів подана до суду поза межами строку пред`явлення їх до виконання за відсутності клопотання стягувача про поновлення вказаного строку.

На підставі викладеного та керуючись п. 17.4 Р. ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завданої шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: