Справа № 755/3656/19
"05" червня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гончарука В.П.
при секретарі Красновій І.В.
справу розглянуто без участі сторін
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03 листопада 2000 року виданим Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва, нотаріально посвідченим Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12 жовтня 2007 року та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30 грудня 2009 року.
З 09 грудня 2011 року в квартирі були зареєстровані знайомі померлого чоловіка позивачки - ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 .
Відповідачі в квартирі АДРЕСА_1 , не проживають з 2012 року.
Відповідач ОСОБА_3 постійно проживає в Німеччині та просить його висилити з квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується його заявою поданою начальнику Дніпровського районного відділу ДМС України в місті Києві , через керівника Консульського підрозділу Посольства України у ФРН.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Представник позивача - ОСОБА_9 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлена судом належним чином за останньою відомою суду адресою її реєстрації.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлений судом належним чином за останньою відомою суду адресою його реєстрації.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03 листопада 2000 року виданим Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва, нотаріально посвідченим Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12 жовтня 2007 року та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30 грудня 2009 року.
Відповідачі були зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , з 09 грудня 2011 року, що підтверджується Довідкою Ф3 від 10 грудня 2014 року виданої КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» ЖРЕО №401.
Відповідачі в квартирі АДРЕСА_1 , не проживають з 2012 року.
Відповідач ОСОБА_3 постійно проживає в Німеччині та просить його висилити з квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується його заявою поданою начальнику Дніпровського районного відділу ДМС України в місті Києві , через керівника Консульського підрозділу Посольства України у ФРН.
Необхідність визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, позивач обґрунтовує необхідністю розпоряджатися своєю власністю та сплатою додаткових витрат на житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути обмежений у його здійсненні.
За приписами ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється відповідними органами реєстрації на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, повно та всебічно
з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку , що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають до задоволення, наявні підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловою площею, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.
По даній справі відповідачі мають сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 768,40 грн. тобто по 384,20 гривень з кожного.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 317,321,405 ЦК України, ст.ст. 81,280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловою площею, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у справі в сумі 384,20 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у справі в сумі 384,20 гривень.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ІПН НОМЕР_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безспосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У відповідності до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу ХШ ПерехіднихПоложень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя: