Номер провадження: 22-ц/813/1809/19
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєву Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2018 року про задоволення скарги на дії приватного виконавця у справі за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, -

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2018 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. пов`язані з оцінкою нерухомого майна, а саме садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці приватної власності площею 0,0998 га, за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 1-4).

29 жовтня 2018 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси задоволено скаргу боржника ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. Визнано незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М., пов`язані з оцінкою нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визначеною за результатами звіту від 20.07.2018 року про незалежну оцінку майна: садового двоповерхового будинку, зазначеного у технічному паспорті під літ «А-2, а, а-1,а-2», загальною площею 221,2 кв.м, з господарчими спорудами, розташованих на земельній ділянці загальною площею 0,0998 га. Визнано недійсним та скасовано звіт від 20.07.2018 року про незалежну оцінку вищезазначеного майна (т. 1, а.с. 1-4).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою 20 листопада 2018 року представник ТОВ «ОТП Факторинг України» звернувся до суду першої інстанції з апеляційною скаргою. Так, апелянт вважає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції були неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Апелянт зазначає, що виконавчі дії, проведені приватним виконавцем, проводились виключно у строки та порядок передбачені ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», законом не передбачено обов?язок виконавця щодо повідомлення власника арештованого майна про його огляд, що передує проведенню оцінки майна. Крім того апелянт вважає, що оцінювачем надано об?єктивний висновок про вартість об?єкта оцінки з урахуванням попиту на ринку, тому просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2018 року на направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції ( т.1, а.с. 187-191).

Крім того, 26 листопада 2018 року не погоджуючись з вказаною ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2018 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. також подав до суду апеляційну скаргу. Апелянт зазначає, що вказана ухвала є необґрунтованою та такою, що винесена із порушенням процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права і має бути скасована. Апелянт стверджує, що при примусовому виконанні судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів, яке набрало законної сили, в тому числі щодо визначення ринкової власності арештованого майна приватний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень, та у спосіб передбачений законодавством України. Окрім того, боржник був обізнаний про відкрите відносно нього виконавче провадження та не вчинив жодних дій, спрямованих на добровільне виконання рішення суду, тому просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі (т. 1, а.с. 213-221).

Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області Колеснікова Г .Я. від 10.12.2018 року було відкрито апеляційне провадження в справі (т.2, а.с. 3-4). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 26.12.2018 року справа була призначена до розгляду (т. 2, а.с. 10).

Відзив чи заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

В зв`язку з ліквідацією Апеляційного суду Одеської області протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М. Ухвалою Одеського апеляційного суду. від 04.02.2019 року справа була прийнята до провадження. та призначена до розгляду.

В судовому засіданні представник апелянта ТОВ «ОТП Факторинг України» та апелянт ОСОБА_3 свої апеляційні скарги підтримали, представник заявника - Басюк А.С. проти задоволення апеляційних скарг заперечував.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, які з`явилися, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що проведення оцінки без безпосереднього огляду будинку та земельної ділянки не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має недоліки, що можуть суттєво вплинути на достовірність оцінки, що, в свою чергу, може привести до реалізації майна за ціною нижчою, ніж реальна ринкова, чим будуть порушені права як боржників так і кредитора. Крім того, суд вказав на те, що суб`єктом оціночної діяльності не було здійснено оцінку земельної ділянки, у звіті відображено лише оцінка вартості садового будинку, що залишилося поза увагою приватного виконавця. Тому суд вирішив задовольнити скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця.

Апеляційний суд часткового задовольняє апеляційну скаргу та вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, що 03.07.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, виконавчий лист по справі № 520/10299/13-ц (т. 1, а.с. 112-115).

16.07.2018 року приватним виконавцем Колечко Д.М. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні -ТБ «Профі-Т» (т. 1, а.с. 109-111).

20.07.2018 року ТБ «Профі-Т» був складений звіт про незалежну оцінку майна, відповідно до якого ринкова вартість спірного нерухомого майна була оцінена в 1083520 грн (т. 1, а.с. 14-23).

21.07.2018 року приватний виконавець направив боржнику ОСОБА_1 лист щодо ознайомлення зі звітом про незалежну оцінку ринкової вартості нерухомого майна, а саме судового будинку з будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці приватної власності площею 0,0998 га за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать копії електронного листування приватного виконавця та боржника та не заперечувалось сторонами в справі (т. 1, а.с. 26).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За положеннями чч. 1-5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

З матеріалів справи вбачається, що доводи заявника стосовно оскарження дій приватного виконавця в цілому зводяться до оскарження звіту оцінки майна. Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказана обставина сама по собі не є підставою для визнання незаконними дій виконавця. Разом з тим, Верховний Суд в своїй постанові від 13.03.2018 року в справі № 914/881/17 висловив позицію, відповідно до якої згідно із частиною четвертою статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону. Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом частини першої статті 10 і частини першої статті 11 Закону № 2658-III). Відповідно до статті 33 Закону № 2658-III спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку. Статтею 32 Закону № 2658-III передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону. Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків. Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону № 2658-III). Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів. При цьому Велика палата Верховного суду зауважила, що спори про визнання недійсним звіту про оцінку майна не можуть бути розглянуті й у порядку іншого (ніж господарське) судочинства.

Отже, за такої практики зацікавлена сторона, яка не погоджується з проведеною оцінкою має право мати фізичну змогу для проведення рецензування звіту оцінки майна, або ж надати альтернативний висновок експерта, який повинен бути врахований при вирішенні питання по суті спору.

За положеннями ст. 13 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону. Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов`язковим. Якщо письмовим запитом про необхідність проведення рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) встановлюється вимога щодо надання висновку про вартість майна, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна. У цьому випадку рецензент здійснює або забезпечує здійснення оцінки майна в порядку, встановленому нормативно-правовими актами з оцінки майна.

В матеріалах справи наявні два звіти про оцінку спірного майна з суттєвою різницею в визначенні вартості майна: від 20.07.2018 року, виконаний ТБ «ПРОФІТ-Т», оцінка майна - 1 083 520 грн (т. а.с. 14-23), а також від 12.09.2018 року, виконаний ТОВ «ПРАЙМ-ГРАНД», оцінка майна - 1 685 750 грн (т. 1, а.с. 33-49). Разом з тим за обставинами даної справи суд першої інстанції не поставив питання щодо рецензування оцінки майна задля забезпечення справедливого балансу між інтересами кредитора та боржника, передчасно зробивши висновок по суті поданої скарги. Тому, за таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг.

Таким чином, аналізуючи вище наведене в сукупності, практику Верховного Суду, положення законодавства, які регулюють стадію виконання судового рішення, враховуючи обставини справи, пояснення сторін апеляційний суд частково задовольняє апеляційні скарги та на підставі ст. 379 ЦПК України скасовує оскаржувану ухвалу та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2018 року про задоволення скарги на дії приватного виконавця - скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 10 червня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

22.05.2019 року м. Одеса