Справа № 128/4260/14-ц
УХВАЛА

іменем України

18 червня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Манюк Л.В.,

за участі: представника заявника Захарчука М.В., відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_2 , підписане її представником ОСОБА_4 , про скасування заходів забезпечення позову. Клопотання заявник мотивує тим, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09.09.2014 у цивільній справі № 128/4260/14-ц за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно належне, в тому числі ОСОБА_2 , в межах позовних вимог 540 831, 44 грн. Дана ухвала суду була виконана Відділом ДВС Вінницького районного управління юстиції.

Вказує, що рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.11.2014 по даній справі виконане частково та стягувачу ТОВ «ОТП Факторинг» перераховано 211 389, 25 грн у зв`язку із продажем з прилюдних торгів земельної ділянки, що була предметом застави, та виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 боргу 31.08.2015 Вінницьким ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області повернутий стягувачу. Вважає, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 є солідарним із позичальником боржником, тому фактичне стягнення боргу на користь позивача в сумі 211 389, 25 грн змінює обсяг прав позивача відносно ОСОБА_2 , та відповідно її обов`язку перед ТОВ «ОТП Факторинг», та збереження забезпечення позову в межах позову на суму 540 831, 14 грн, є незаконним.

За вказаних обставин, заявник вважає, що у збережені заходів забезпечення позову у даній справі відпала потреба, оскільки в органах державної виконавчої служби відсутні на виконанні виконавчі листи де є боржником Кравченко О.В., та закінчився строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання у даній справі з моменту його повернення

В судовому засіданні представник заявника Захарчук М.В. подане клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, вказаних у клопотанні.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив подане клопотання задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи положення ст. 158 ЦПК України, в тому числі наявність відомостей про обізнаність інших учасників судового розгляду про наявність в провадженні суду даного клопотання, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутність інших учасників справи.

Заслухавши представника заявника, відповідача Кравченка Р.О., вивчивши подане клопотання, а також матеріали цивільної справи № 128/4260/14-ц, суд, вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09.09.2014 у даній справі вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно належне, в тому числі ОСОБА_2 , в межах позовних вимог на суму 540 831,44 грн. (а.с. 52).

Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження від 25.12.2014 та відміткою державного виконавця на копії ухвали від 09.09.2014, дана ухвала суду була виконана Відділом ДВС Вінницького районного управління юстиції (а.с.138 140).

Рішенням суду від 19.11.2014 по даній справі позов задоволено частково та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по кредитному договору, забезпеченому договором поруки, в сумі 533 923, 17 грн. В рахунок погашення даної заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на земельну ділянку площею 0, 1856 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер: НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_3 , шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. (а.с. 74 - 75).

Згідно з матеріалами справи, рішення не скасовано та не змінено.

На даний час рішення виконане частково та стягувачу ТОВ «ОТП Факторинг» перераховано 211 389, 25 грн, що підтверджується постановою Відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 28.11.2017 (а.с. 141 142).

Тобто рішення суду виконано частково, та згідно матеріалів справи рішення залишається невиконаним на суму 322 533, 93 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

У постанові від 11.04.2018 у справі № 761/17280/16-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду сформував правову позицію, згідно з якою, кредитор має право на стягнення суми, що не вистачає для погашення цієї заборгованості, оскільки зобов`язання за договором позики не припинилося в силу його невиконання, а вартості набутого позикодавцем у власність предмета іпотеки не вистачило на погашення боргу у повному обсязі.

Таким чином, твердження заявника про те, що збереження заходів забезпечення позову є незаконним в зв`язку з фактичним стягненням боргу на користь позивача в сумі 211 389, 25 грн шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, є хибним, оскільки ОСОБА_2 як солідарний боржник залишається зобов`язаною доти, доки обов`язок усіх солідарних боржників не буде виконаний у повному обсязі.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 158 ЦПК, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч. 8 ст. 158 ЦПК України, якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

З наданих представником заявника документів, зокрема листа Вінницького районного відділу ДВС ГУЮ у Вінницькій області від 12.12.2018 № 26013/15.3-25/02, вбачається, що у відділі перебувало виконавче провадження № 47347287 з виконання виконавчого листа по даній справі про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» коштів в сумі 536 359, 17 грн., та надано витяг із ВП-спецпідрозділ щодо даного виконавчого провадження, де зазначено, що 31.08.2015 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім цього, у відділі перебувало виконавче провадження № 53634059 з виконання виконавчого листа по даній справі про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» коштів в сумі 536 359, 17 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки, в ході якого стягувачу перераховано 211 389, 25 грн. Та в матеріалах справи наявна копія постанови про закінчення даного виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_3 (а.с. 142).

Крім цього, в листі зазначено, що станом на 12.12.2018 відкриті виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичних, юридичних осіб чи держави у відділі відсутні.

Оцінюючи вищевказаний лист суд приходить до висновку, що з нього неможливо встановити, чи пред`являлись повторно до виконання виконавчі листи після їх повернення стягувачу, в матеріалах справи така інформація також відсутня.

Зазначення інформації щодо конкретних виконавчих проваджень та відсутності таких проваджень на даний час, на думку суду, не може свідчити про те, що стягувач був обізнаний з поверненням йому виконавчого листа та закінчення виконавчих проваджень в даній справі щодо боржника ОСОБА_2 та не скористався своїм правом повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання, в зв`язку з чим у відділі могли бути відкриті нові виконавчі провадження, по яким у стягувача не закінчився строк повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на час повернення виконавчого листа стягувачу, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Та згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній з 05.10.2016, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, в тому числі, у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання, та у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

З огляду на вищевикладене, оскільки рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.11.2014 по даній справі не виконано у повному обсязі, а заявником не доведено з посиланням на відповідні докази, що потреба в забезпеченні позову відпала та стягувач втратив право пред`явлення виконавчого документа до виконання, у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: