Постанова

Іменем України

21 червня 2019 року

м. Київ

справа № 665/1205/17

провадження № 61-334св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С.Ю., Петрова Є.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - відділ освіти, молоді та спорту Чаплинської селищної ради

відповідач - начальник відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської селищної ради Кулик Олени Єгорівни,

відповідач - Червонополянська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів,

відповідач - Опорний заклад навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа гімназія»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської селищної ради на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 21 червня 2018 року у складі судді Пилипенко І. О. та постанови Херсонського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року у складі колегії суддів Склярської І. В., Пузанової Л. В., Чорної Т.Г.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської селищної ради, начальника відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської селищної ради Кулик Олени Єгорівни, Червонополянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, Опорного закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа гімназія» та уточнивши позовні вимоги остаточно просила: скасувати наказ про звільнення, поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 3 000 грн, відшкодувати моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. та стягнути заподіяну шкоду з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу в розмірі 3 000 грн.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 зазначила, що 24 грудня 2010 року вона була прийнята на посаду директора Червонополянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. У 2017 році через утворення об`єднаної територіальної громади, школа була перейменована на Червонополянську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Чаплинської селищної ради. Рішенням Чаплинської селищної ради від 23 травня 2017 року утворено Чаплинський освітній округ № 1, до складу якого включено: навчально-виховний комплекс «Чаплинська школа гімназія» Чаплинської селищної ради; Червонополянську ЗОШ І-ІІІ ступенів Чаплинської селищної ради та Кучерявоволодимирівську ЗОШ І-ІІ ступенів. При цьому, Червонополянську ЗОШ було припинено у результаті реорганізації шляхом приєднання до вказаного освітнього округу. Наказом відділу освіти молоді та спорту Чаплинської селищної ради від 15 серпня 2017 року на підставі рішення сесії Чаплинської селищної ради від 23 травня 2017 року №98 позивачку було звільнено з посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України з 17 серпня 2017 року. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки Червонополянська ЗОШ І-ІІІ ступенів після приєднання до освітнього округу не мала ніяких змін у штатному розписі, посада керівника закладу не скасована та їй не було запропоновано вакантну посаду керівника та інші вакантні посади.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 21 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року, позов задоволено частково.

Скасовано наказ відділу освіти молоді та спорту Чаплинської селищної ради Хероснської області від 15 серпня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача Червонополянської філії Опорного закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа гімназія» Чаплинської селищної ради Херсонської області з 17 серпня 2017 року.

Стягнуто з Опорного закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа гімназія» Чаплинської селищної ради Херсонської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 100 676 грн 54 коп. та у рахунок відшкодування моральної шкоди - 2 000 грн.

У іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що Червонополянська загальноосвітня школа, як юридична особа була припинена в результаті реорганізації шляхом приєднання до опорного навчального закладу, скорочення чисельності або штату працівників відділом освіти не було доведено, а отже відповідно до частин третьої, четвертої статті 36 КЗпП України, дія трудового договору ОСОБА_1 мала бути продовжена. Встановлені нормами КЗпП України зобов`язання відповідач не виконав, не запропонував вакантну посаду керівника закладу; та інші вакантні посади, а отже, трудові гарантії позивачки були порушені. Суд дійшов висновку, що завдані позивачу моральні страждання необхідно відшкодувати у розмірі 2 000 грн. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо покладення обов`язку на начальника відділу освіти ОСОБА_2 відшкодувати шкоду за оплату заробітку за час вимушеного прогулу, виходив з того, що за змістом статті 237 КЗпП України саме Опорний заклад НВК «Чаплинської школи гімназії», а не позивачка, має право звернутися до суду з вимогами про стягнення шкоди з начальника відділу освіти, після відшкодування шкоди позивачці.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі відділ освіти, молоді та спорту Чаплинської селищної ради посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду скасувати й ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 14 січня 2019 року відкрито провадження у справі та витребувано справу № 665/1205/17 з Чаплинського районного суду Херсонської області.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У лютому 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що у Опорному закладі НВК «Чаплинська школа-гімназія» станом на 02 червня 2017 року були відсутні вакантні посади педагогічних працівників, що підтверджується довідкою відділу освіти від 19 вересня 2017 року. Таким чином відділом освіти дотримано вимоги статті 492 КЗпП України щодо попередження позивачки за два місяці про наступне вивільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці внаслідок реорганізації Червонополянської школи І-ІІІ ступенів шляхом приєднання до Опорного закладу НВК «Чаплинська школа-гімназія». 17 серпня 2017 року позивач відмовилась ознайомлюватись з пропозицією працевлаштування та з наказом про своє звільнення, що підтверджується відповідним актом. За змістом частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі. Позивач ОСОБА_1 працювала та була звільнена з посади директора Червонополянської загальноосвітньої школи, однак суди дійшли помилкового висновку, поновивши ОСОБА_1 на посаді завідувача новоствореної Червонополянської філії Опорного закладу НВК «Чаплинська школа гімназія», на якій позивач ніколи не працювала і не була переведена в установленому порядку. Судами також не взято до уваги, що рішенням Чаплинської селищної ради від 10 липня 2017 року затверджено структуру Червонополянської філії Опорного закладу НВК «Чаплинська школа гімназія», де у розділі адміністративно-педагогічний персонал зазначено наступні посади: завідувач філії, заступник завідувача філії, педагог-організатор, вихователь. Посада директора Червонополянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів не передбачена та скорочена. Як встановлено судами, у зв`язку з реорганізацією Червонополянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів шляхом приєднання до Опорного закладу НВК «Чаплинська школа гімназія» в навчальному закладі відбулося скорочення штату, позивачка була завчасно попереджена про майбутнє вивільнення, їй було запропоновано працевлаштуватися на вакантну посаду учителя, від зайняття якої вона відмовилась. Отже, суди дійшли помилкових висновків щодо наявності правових підстав для скасування наказу про звільнення позивачки та поновлення її на роботі.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, посилаючись на те, що на час її звільнення з роботи - 17 серпня 2017 року посада керівника закладу була вакантна. За цих обставин звільнення позивача було незаконним. У результаті реорганізації Червонополянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів у філію опорного закладу НВК «Чаплинська школа гімназія» шляхом приєднання до цієї установи, у штатному розписі не відбулись істотні зміни та скорочення посади, а відбулось лише перейменування посади керівника закладу з «директора» на «завідувача», а тому суд ухвалив обґрунтоване рішення про поновлення позивача на посаді керівника закладу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Під час розгляду справи суди встановили, що 24 грудня 2010 року ОСОБА_1 була призначена на посаду директора Червонополянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Чаплинської районної ради та 01 січня 2017 року переведена на посаду директора Червонополянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Чаплинської селищної ради (а.с. 2, 3).

Рішенням Чаплинської селищної ради від 23 травня 2017 року вирішено створити з 01 червня 2017 року Чаплинській освітній округ №1, до складу якого внести: 1) НВК «Чаплинська школа гімназія» Чаплинської селищної ради, Херсонської області; 2) Кучерявоволодимирівську ЗОШ І-ІІІ ступенів Чаплинської селищної ради, Херсонської області; 3) Червонополянську ЗОШ І-ІІІ ступенів Чаплинської селищної ради, Херсонської області. Визначено НВК «Чаплинська школа гімназія» Чаплинської селищної ради Херсонської області Опорним закладом. Припинено у результаті реорганізації шляхом приєднання наступні загальноосвітні заклади: Кучерявоволодимирівську ЗОШ І-ІІІ ступенів Чаплинської селищної ради, Червонополянську ЗОШ І-ІІІ ступенів Чаплинської селищної ради Херсонської області (а.с. 5).

Наказом відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської селищної ради від 24 травня 2017 року керівнику Червнополянської ЗОШ І-ІІІ ступенів доручено: розпочати процедуру припинення у результаті реорганізації шляхом приєднання навчальних закладів відповідно до чинного законодавства. Попереджено працівників навчальних закладів про можливе вивільнення під підпис та надання копій наказів до відділу освіти молоді та спорту (а.с. 69).

Згідно наказу відділу освіти молоді та спорту Чаплинської селищної ради від 02 червня 2017 року попереджено про можливе вивільнення директора Червонополянської загальоосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 з 03 серпня 2017 року; ОСОБА_1 під підпис ознайомлена із наказом (а.с. 65).

Рішенням Чаплинської селищної ради від 10 липня 2017 року внесено зміни до назви закладу Навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа гімназія» Чаплинської селищної ради, Херсонської області на Опорний заклад Навчально-виховний комплекс «Чаплинська школа-гімназія» Чаплинської селищної ради, Херсонської області. Затверджено структуру Опорного закладу Навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа-гімназія» Чаплинської селищної ради, Херсонської області. До структури Червонополянської філії Опорного закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа гімназія» Чаплинської селищної ради, Херсонської області увійшли: завідувач філії 1 штатна посада; заступник завідувача філії 0,5 штатної посади; педагог-організатор 1 посада; вихователь 0,5 штатної посади; педагоги-викладачі 14 штатних посад; керівники гуртків 0,25 штатної посади; разом педагогічного персоналу 17,25 посад (а.с. 80, 146).

Наказом відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської селищної ради від 15 серпня 2017 року ОСОБА_1 звільнено з посади директора Червонополянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Чаплинської селищної ради згідно пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці внаслідок реорганізації навчального закладу шляхом приєднання до Опорного закладу навчально-виховний комплекс «Чаплинська школа гімназії» Чаплинської селищної ради Херсонської області з 17 серпня 2017 року (а.с. 4).

Судами встановлено, що після попередження ОСОБА_1 про звільнення у період з 02 червня 2017 року по 17 серпня 2017 року, відповідач приймав рішення про прийняття працівників на роботу до Червонополянської філії Опорного закладу, однак жодна вакантна посада у цей період не була запропонована позивачу за вказаний період до вивільнення.

Крім того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, представник відділу освіти пояснив, що після попередження ОСОБА_1 про майбутнє вивільнення їй не було запропоновано переведення на вакантну посаду керівника Червонополянської філії Опорного закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа гімназія».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа Червонополянська ЗОШ І-ІІІ ступенів Чаплинської селищної ради припинена з 16 серпня 2017 року; правонаступник юридичної особи: Опорний заклад навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа-гімназія» Чаплинської селищної ради (а.с. 70-72).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб юридична особа (код 24751219) Опорний заклад навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа-гімназія» Чаплинської селищної ради зареєстрована 17 серпня 2017 року; відокремленими підрозділами юридичної особи є Кучерявоволодимирська філія та Червонополянська філія (а.с.67-68).

Згідно актів комісії відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської селищної ради від 19 серпня 2017 року ОСОБА_1 було вручено наказ про її звільнення від 15 серпня 2017 року та трудову книжку (а.с.75-76).

З відповіді комунальної установи «Фінансово-господарська група» з централізованого обслуговування закладів та установ освіти Чаплинського району від 18 серпня 2017 року, вбачається, що на день звільнення борг по заробітній платі ОСОБА_1 становить 4 001 грн 45 коп., який утворився у зв`язку із перерахуванням відпускних.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (ч. 2 ст. 40 КЗпП України). Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації (ч. 3 ст. 492 КЗпП України).

Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40 та частини третьої статті 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 492КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Відповідно до частини шостої статті 20 Закону України «Про освіту» від 23 травня 1991 року № 1060-ХІІ (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) навчальний заклад очолює його керівник (завідуючий, директор, ректор, президент тощо).

Установивши, що Червонополянська загальноосвітня школа була припинена в результаті реорганізації шляхом приєднання до Опорного навчального закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа-гімназія», скорочення чисельності або штату працівників не відбулось, а позивачці, у порушення вимог частини другої статті 40 та частини третьої статті 492 КЗпП України, не було запропоновано вакантну посаду керівника закладу та інші вакантні посади за відповідною професією, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду, суди попередніх інстанцій дійшли законного та обґрунтованого висновку про порушення трудових прав позивачки при звільненні, поновивши останню на посаді керівника реорганізованого навчального закладу та стягнувши середній заробіток за час вимушеного прогулу. При цьому, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 2000 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди (48 тис. грн) та стягнення з начальника відділу освіти шкоди за незаконне звільнення працівника (ст. 237 КЗпП України) в апеляційному порядку не переглядалось, а тому, відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України, зазначені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в указаній частині позовних вимог не підлягають перегляду в касаційному порядку.

Посилання відділу освіти на те, що суди помилково поновили ОСОБА_1 на посаді завідувача новоствореної Червонополянської філії ОЗ НВК «Чаплинська школа гімназія», хоча позивачка була звільнена з посади директора іншої установи - Червонополянської загальноосвітньої школи, не заслуговують на увагу, оскільки заклад освіти, на якому працювала позивач, був припинений в результаті реорганізації шляхом приєднання до Опорного навчального закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа-гімназія», а тому враховуючи приписи частини першої статті 104 ЦК України у системному взаємозв`язку із частиною четвертою статті 36 та частиною першою статті 235 КЗпП України, суди дійшли обґрунтованого висновку про поновлення позивача на посаді у реорганізованому навчальному закладі, оскільки на момент розгляду зазначеної справи місцевим судом, юридична особа Червонополянська загальноосвітня школа була припинена, а правонаступником її прав і обов`язків (зокрема, трудових обов`язків) є юридична особа ОЗ НВК «Чаплинська школа гімназія».

Інші доводи касаційної скарги висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Оскільки ухвалою Верховного Суду від 14 січня 2019 року зупинено виконання рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 21 червня 2018 року та постанови Херсонського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року до закінчення касаційного провадження, виконання судового рішення за результатами їх перегляду підлягають поновленню відповідно до вимог частини третьої статті 436 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу відділ освіти, молоді та спорту Чаплинської селищної ради залишити без задоволення.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 21 червня 2018 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 21 червня 2018 року та постанови Херсонського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С.Ю. Мартєв

Є. В. Петров