Єдиний унікальний номер 725/7220/14-ц
Номер провадження 6/725/62/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2019 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі :

головуючого судді : О.І. Галичанського ,

при секретарі І.М. Симик,

за участю заявниці - ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду по цивільній справі №725/7220/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення вартості безпідставно набутого майна та послуг ,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою про розстрочку виконання судового рішення. Свою заяву мотивувала тим , що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14.08.2017 року по справі ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення вартості безпідставно набутого майна та послугу відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 03.11.2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та позовні вимоги задоволено частково. Із ОСОБА_1 стягнуто на користь позивача вартость ремонтних робіт у сумі 283 258 грн. та судові витрати 3231 грн 51 коп.

На підставі вищевказаного рішення був виданий виконавчий лист, який пред`явлений до примусового виконання.

Вказує, що на даний час існують обставини, внаслідок яких вона , не може виконати рішення про стягнення коштів оскільки є інвалідом 3 групи, не працює, в зв`язку з інвалідністю останні два місяці отримала пенсію у розмірі 2702 грн.08 коп. ( в тому числі одноразова індексація у сумі 1205 грн.09 коп.). Інших стабільних доходів не має. Чоловік також не працює. Разом з нею проживають неповнолітня донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також донька ОСОБА_5 з її малолітнім сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Донька в даний час вагітна, перебуває на стаціонарному лікуванні.

Стверджувала , що у випадку розстрочки виконання рішення матиме можливість хоча б частково погашати борг, присуджений судом та пропонує стягувати на погашення боргу 50% своєї пенсії.

На підставі вищевикладених обставин , просить суд розстрочити виконання рішення апеляційного суду Чернівецької області від 03.11.2017 року про стягнення з неї на користь позивача ОСОБА_2 вартості ремонтних робіт у сумі 283 258 грн. та судових витрат у сумі 3231 грн 51 коп. шляхом звернення стягнення на її пенсію у розмірі 50% .

У судовому засіданні заявниця свої доводи , викладені у заяві підтримала.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти розстрочки ОСОБА_1 виконання рішення суду, посилаючись на обставини , викладені у відзиві на заяву . Крім того стверджував , що така розстрочка грубо порушуватиме право стягувача .

Суд, заслухавши думку учасників процесу , дослідивши матеріали заяви про розстрочку виконання судового рішення та матеріали цивільної справи №725/7220/14-ц , приходить до наступного висновку:

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дане правило також закріплено в ч.1 ст. 15 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочку виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14.08.2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення вартості безпідставно набутого майна та послуг - відмовлено. ( цив. справа № 725/7220/14-ц , т.2, а.с. 212-219)

Відповідно до рішення апеляційного суду Чернівецької області від 03.11.2017 рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14.08.2017 року скасовано та ухвалено нове рішення , яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 283258 гривень набутих коштів без достатньої правової підстави та 3231 ,51 гривень витрат зі сплати судового збору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

01.12.2017 року ОСОБА_2 , згідно своєї заяви , отримав виконавчий лист про стягнення з відповідачки коштів. ( т.2 , а.с. 266).

Згідно постанови Верховного суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.12.2018 року , рішення апеляційного суду Чернівецької області від 03.11.2017 року залишено без змін. Поновлено виконання даного рішення ( т.3 , а.с. 35-39).

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 12 ЦПК України - учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан.

Відповідно до ч.3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочка, виходячи з положень вказаної статті - це надання боржникові права проводити виконання рішення у частинах і в строки, встановлені судом.

Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Матеріальне становище заявниці, яке вона описала у своїй заяві, суд не вважає підставою для надання розстрочки виконання рішення суду, інших виключних підстав заявником не наведено.

Вирішуючи вказане в заяві питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що заявником при наведенні мотивів для розстрочення виконання рішення не надано жодного доказу перебування у скрутному матеріальному становищі станом на час звернення з відповідною заявою до суду, які б в свою чергу давали підстави для розстрочення виконання судового рішення.

Крім того, запропонований ОСОБА_1 порядок розстрочки виконання рішення суду, порушуватиме права стягувача на своєчасне отримання коштів.

Жодних доказів про хід виконання судового рішення , наявності виконавчого провадження , суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви, оскільки заявниками не доведено наявності виключних обставин, які б утруднювали або робили неможливим виконання рішення у порядку, який передбачений законодавством. За наведених вище обставин в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст 12,18,80,354, 435 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду - відмовити

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 18.06.2019 року

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський