Ухвала

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 210/4458/15-ц

провадження № 61-20731св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Висоцької В. С.,
суддів:Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М.,
учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: прокуратура Миколаївської області, Управління Служби безпеки України Миколаївської області, Лагодівська сільська рада Казанківського району Миколаївської області,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року в складі колегії суддів: Митрофанової Л. В., Барильської А. П., Зубакової В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 була піддана репресіям Особливою нарадою при МДБ СРСР разом з матір`ю ОСОБА_2 , 1912 року народження, та перебувала у засланні 5 років 9 місяців 11 днів, тому підлягає реабілітації за статтею першою Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій».

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви в порядку статей першої, третьої, сьомої Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» та статті 256 ЦПК України (в редакції, чинній на час вирішення справи в суді), суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 та її сім`я були репресовані не за рішенням органів державної влади і управління, а за постановою Особливої наради при МДБ СРСР, яка є позасудовим органом, тому заявник підлягає реабілітації на підставі статті першої Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні». Встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення, оскільки в майбутньому залежить виникнення, зміна або припинення її особистих чи майнових прав.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та провадження у справі закрито.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що вказана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У березні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що заява має розглядатися в порядку цивільного судочинства, відповідно до положень статті 256 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, а тому вважає, що у апеляційного суду не було підстав для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції.

У липні 2017 року прокуратура Миколаївської області подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у зазначеній справі призначено повторний автоматизований розподіл.

04 червня 2019 року справу розподілено судді-доповідачу Сердюку В. В.

Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Позиція та висновки Верховного Суду

За правилами частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Частиною першою статті 404 ЦПК України визначено, що питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Таким чином, оскільки у цій справі оскаржується судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, а доводи заявниці відповідно до статті 403 ЦПК України є безумовною підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, справу необхідно передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: прокуратура Миколаївської області, Управління Служби безпеки України Миколаївської області, Лагодівська сільська рада Казанківського району Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

Судді:А. І. Грушицький І. В. Литвиненко В. В. Сердюк І. М. Фаловська