Справа № 463/761/19 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/811/902/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду від 11 лютого 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Територіальна громада м. Львова в особі Львівської міської ради про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИЛА:

5 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме про те, що її батько ОСОБА_2 та спадкодавець ОСОБА_3 є рідним братом та сестрою, а вона є племінницею ОСОБА_4

Ухвалою Личаківського районного суду від 11 лютого 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Територіальна громада м. Львова в особі Львівської міської ради про встановлення факту родинних відносин.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 Вважає ухвалу суду такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Стверджує, що жодного спору про право не існує, оскільки вона є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_2 Просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадженняю

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

29 березня 2019 року від ОСОБА_1 поступила заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з незадовільним станом здоров`я в підтвердження чого до заяви долучено довідку 4 міської клініки м. Львова від 28 травня 2019 року з зазначеним діагнозом хвороби, проте будь яких відомостей в підтвердження того, що вона перебуває на стаціонарному лікуванні довідка не містить.

Колегія суддів враховуючи складність справи, строки розгляду справи в суді апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи відхилити та продовжити розгляд справи без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 враховуючи наступне.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення про відмову у відкритті провадження суд виходив з тих обставин, що дана справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження оскільки існує спір про право.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Окреме провадження, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 цієї статті, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, встановлення даного факту необхідне заявнику для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка 11.03.1999р. склала заповіт, яким все своє майно заповіла заявнику та ОСОБА_7

Крім того, як зазначає заявник, на запит Четвертої Львівської державної нотаріальної контори не надходило звернення ОСОБА_7 про прийняття спадщини і єдиним спадкоємцем за заповітом є заявник. У видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, оскільки у неї відсутнє свідоцтво про народження її батька, який був рідним братом спадкодавця.

Відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом ВСУ в п. 23 Постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з нормою ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. ст. 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини, за правилами ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ч. 1 ст. 1268 ЦК України.

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч. ч. 3, 4 ст. 1268, ст. 1269 ЦК України.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені у ст. 1272 ЦК України. За загальним правилом, яке передбачене ч. 1 цієї статті, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, положення ч. ч. 2, 3 цієї статті допускають можливість прийняття спадщини особами, які пропустили строк для прийняття подання відповідної заяви. Зокрема, така можливість існує у випадку надання відповідної письмової згоди спадкоємцями, які прийняли спадщину, або за рішенням суду, яке ухвалено за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що встановлені обставини свідчать про те, що у даних правовідносинах існує спір про право, оскільки спадкування відбувається за заповітом, де спадкоємцем, окрім заявника є також ОСОБА_7 , якій спадщина належить з часу відкриття незалежно від часу її прийняття і якій законом надана можливість встановити додатковий строк для прийняття спадщини.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження і у відкритті провадження слід відмовити.

Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Личаківського районного суду від 11 лютого 2019 рокуслід залишити без змін.

Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Ухвалу Личаківського районного суду від 11 лютого 2019 року залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 червня 2019 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.