Провадження № 2/645/453/19
Справа № 645/6123/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань - Малій О.Л.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Грічаніченка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою,

встановив:

Позивач звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з ПрАТ «СК «УНІКА» в рахунок відшкодування спричиненої йому майнової шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 15.10.2015 року за участю автомобіля Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого був ОСОБА_3 , у розмірі 22 414,60 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що вона є власником автомобіля Great Wall, номерний знак НОМЕР_2 . 15.10.2015 року, приблизно о 17 год. 00 хв., вона біля будинку № АДРЕСА_3 припаркувала вказаний автомобіль. Вночі вона прокинулася від дзвінки у двері в її квартиру. Чоловік повідомив, що він розбив її автомобіль. Коли позивач вийшла до під`їзду, її автомобіль мав зовнішні пошкодження, яких не мав раніше. ОСОБА_3 визнав свою провину та повідомив, що він, керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , приїхавши додому за адресою: АДРЕСА_3, припаркував свій автомобіль , зафіксував його на ручному тормозі та першій передачі. На автомобілі встановлена сигналізація з автозапуском. Коли ОСОБА_3 , знаходячись вдома, його син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяв ключі від автомобіля та дистанційно запустив двигун автомобіля, внаслідок чого автомобіль почав рухатися. В присутності інших свідків, власників пошкоджених автомобілів та наряду поліції, Ястремський обіцяв повністю відшкодувати спричинену шкоду. Після цього, робітники поліції, враховуючи, що ОСОБА_4 визнав свою вину, запропонували скласти протокол відповідно до п. 2.11 Правил дорожнього руху України. Позивач та інші учасники події скористалися цим правом, тому матеріали ДТП при цьому складені не були. У передбачений законом строк позивач звернулася до ПрАТ «СК «УНІКА». Цивільно - правова відповідальність забезпеченого страховим полісом автомобіля Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , застрахована у ПрАТ «СК «УНІКА». ПрАТ «СК «УНІКА» відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування. Не зважаючи на відмову страховика, позивач сподівалася, що ОСОБА_3 відремонтує її автомобіль, проте останнім він почав ухилятися від контакті з нею, перестав відповідати на її дзвінки. Зазначає, що розмір спричиненої їй шкоди згідно висновку експертно-автотоварознавчого дослідження № 12340 від 02.06.2016 року, проведеного ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.І. Бокаріуса, становить 22 414,60 грн. Щодо стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 позивач зазначає, що у зв`язку з ДТП отримала сильний стрес, їздила до усіх установ, спілкувалася із свідками, потерпілими та відповідачем ОСОБА_3 , на що витратила багато часу. До теперішнього часу вимушена користуватися пошкодженим автомобілем, вимушена звертатися до адвоката за захистом своїх прав та інтересів, відволікатися від роботи та сімейного життя.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.10.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

21.11.2018 року від представника ОСОБА_5 - адвоката Грічаніченка О.О. надійшла заява про виклик свідків.

14.05.2019 року від представника ОСОБА_5 - адвоката Грічаніченка О.О. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.05.2019 року витребувано у ПрАТ «СК «УНІКА» інформацію щодо розрахунку страхового відшкодування відповідно до страхового полісу АІ/3075614 від 24.12.2014 року, укладеного ПрАТ «СК «УНІКА», за наявності висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 12340, складеного 02.06.2016 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса про вартість матеріальної шкоди, визначеної як вартості відновлювального ремонту, з урахуванням експлуатаційного зносу замінних деталей та втрати товарної вартості, пошкодженого автомобіля Great Wall, номерний знак НОМЕР_2 , у розмірі 22 414 грн. 60 коп., у разі визнання події дорожньо-транспортною пригоди, що сталася 15.10.2015 року за участю застрахованого транспортного засобу Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , страховим випадком; копію страхового полісу АІ/3075614 від 24.12.2014 року, укладеного з ПрАТ «СК «УНІКА» відносно застрахованого транспортного засобу Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 .

Представник позивачки адвокат Грічаніченко О.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ПрАТ «СК «УНІКА» у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься відповідь на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.05.2019 року, з якої вбачається, що ПрАТ «СК «УНІКА» заперечує проти позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши учасників справи, дослідивши подані докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Встановлено, що 15.10.2015 року, приблизно о 19 год. 30 хв. в АДРЕСА_3, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП ) за участю автомобілю Great Wall, номерний знак НОМЕР_2 , автомобілю Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 та автомобілю Kia Ceet номерний знак НОМЕР_3 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів автомобіль Great Wall, номерний знак НОМЕР_2 , на момент ДТП зареєстрований за позивачкою ОСОБА_2 , автомобіль Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , за ОСОБА_6 .

Пунктом 2.11 Правил дорожнього руху України встановлено наступні обов`язки водіїв транспортних засобів:

Якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею.

Третіми особами вважаються інші учасники дорожнього руху, які через обставини виявились причетними до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами «д» - «є» пункту 2.10 цих Правил, а саме:

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття полицейських;
е)вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;
є)до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

На виконання закріпленого обов`язку, приймаючи до уваги той факт, що ДТП мала місце за участю транспортних засобів, зазначених у чинних договорах обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а відповідальність осіб, які керували вказаних транспортних засобів була застрахована, за відсутності травмованих (загиблих) людей, за обопільною згодою водіїв транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, ними 15.10.2015 року було складено повідомлення про ДТП.

Із змісту наданого суду повідомлення вбачається, що пригода мала місце 15.10.2015 року, приблизно о 19 год. 30 хв., в АДРЕСА_3, за участю автомобілю Great Wall, номерний знак НОМЕР_2 , власником та водієм одночасно якого є позивачка ОСОБА_2 , відповідальність якої застрахована ПрАО «Київський страховий будинок», та автомобілю Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , який є власністю страхувальника ОСОБА_8 , а водієм відповідач ОСОБА_3 , відповідальність водія автомобілю Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 застрахована ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА». Повідомлення по ДТП складено за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які погодилися, що пригода сталася під час стоянки вказаних транспортних засобів, з вини водія ОСОБА_3 , автомобіль якого наїхав на автомобіль Great Wall, номерний знак НОМЕР_2 , прививши його до вимушеного пересування, внаслідок зіткнення автомобілі зазнали технічних пошкоджень.

Відповіддю Департаменту патрульної поліції від 11.12.2015 року на запит адвоката Грічаніченко О.О. підтверджено, що поліцейськими УПП м. Харкова здійснювався виїзд для оформлення ДТП, яка сталася 15.10.2015 року за участю автомобілю Great Wall, номерний знак НОМЕР_2 , та автомобілю Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , на місці пригоди учасники ДТП скористалися правом, передбаченим п.2.11 Правил дорожнього руху України, по складанню спільного повідомлення про ДТП (євро протокол) та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі по тексту Закон України №1961-VI від 01.07.2004 року ) відмовилися від послуг поліцейських, у зв`язку з чим матеріали ДТП не оформлялися.

Матеріали справи свідчать, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобілю Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , з боку власнику вказаного транспортного засобу ОСОБА_6 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АІ/ 3075614 від 24.12.2014 року, строк дії якого встановлено з 10.01.2015 року по 09.01.2016 року).

Відповідно до цього договору ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в розмірі 50 000 грн., франшиза - в розмірі 1 000 грн.

20.10.2015 року ОСОБА_2 , як потерпіла, звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» з письмовою заявою про відшкодування матеріального збитку, отриманого у зв`язку із ДТП 15.10.2015 року, внаслідок дій водія забезпеченого транспортного засобу Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , проте 25.11.2015 року отримала письмову відмову через відсутність, на погляд ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», правових підстав для здійснення страхового відшкодування.

Приймаючи рішення про відсутність правових підстав для здійснення страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» виходило з того, що за кермом автомобіля Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , під час зіткнення з автомобілями Great Wall, номерний знак НОМЕР_2 та Kia Ceet, номерний знак НОМЕР_3 , ніхто не перебував, а рух автомобілю було приведено за допомогою не санкціонованого натискання кнопки дистанційного записку двигуна автомобіля Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , дитиною, ОСОБА_4 , 2011 року народження, відповідальність якого не застраховано до закону. Ст. 32.1 Закону України №1961-VI від 01.07.2004 року передбачено випадки коли шкода не відшкодовується, а саме за шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правова відповідальність відповідно до закону. Відповідно до п.1 ст.1178 ЦК України встановлено, що шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи в загальному порядку, відповідно до цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на вiдповiднiй правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 6 Закону України №1961-VI від 01.07.2004 року визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно пункту 36.1 ст.36 Закону України №1961-VI від 01.07.2004 року страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є :1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, пульт дистанційного запуску двигуна знаходився у водія, відповідальність якого за завдану майнову шкоду була застрахована, суд вважає що даний випадок є страховим, тому у ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» виникло зобов`язання сплатити позивачу страхове відшкодування.

Той факт, що надаючи пояснення ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» ОСОБА_3 послався, що поза його волею рух автомобілю Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , був здійснений за допомогою випадкового натискання кнопки дистанційного записку двигуна його малолітньою дитиною, в той час, як при складання євро протоколу визнавав свою вину у ДТП та на ці обставини взагалі не посилався, не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування страховиком.

У відповідності до п.22.1 ст.22 Закону України №1961-VI від 01.07.2004 року при настанні страхового випадку страхових відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Згідно зі ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.

Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

Як зазначено у висновках, наведених у Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №755/18006/15-ц від 04.07.2018 року, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Законуреалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Користуючись передбаченим правом на отримання страхового відшкодування позивачкою ОСОБА_2 заявлено позовні вимоги до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення в судовому порядку майнової шкоди в розмірі 22 414,60 грн.

Матеріали справи свідчать, що експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса на замовлення позивачки, було складено експертне автотоварознавче дослідження №12340 від 02.06.2016 року та визначено вартість майнової шкоди, спричиненої володільцю автомобілю Great Wall, номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого в наслідок ДТП 15.10.2015 року, яка дорівнює 22 414,60 грн.

В той же час суд зазначає, що відповідно до ст.29 Закону України №1961-VI від 01.07.2004 року у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п.32.7 ст.32 Закону України №1961-VI від 01.07.2004 року страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Крім того, згідно із положеннями ст.12 Закону України №1961-VI від 01.07.2004 року, відповідне страхове відшкодування повинно бути зменшено на суму франшизи, встановленої полісом № №АІ/ 3075614 від 24.12.2014 року розмірі 1000 грн.

З врахуванням наведеного суд погоджується з розрахунком страхового відшкодування на підставі звіту експерту Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл.проф. М.С.Бокаріуса №12340 від 02.06.2016 року виходячи з вартості матеріального збитку спричиненої володільцю автомобілю Great Wall, номерний знак НОМЕР_2 , в розмірі 17 521, 53 грн. (22 414,60 грн. - ВТВ 4893,07 грн.= 17 521, 53 грн.), яке в свою чергу зменшується на суму франшизи 1000 грн., та становить 16 521,53 грн. та підлягає стягненню з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА».

Умовами ст.26-1 Закону України №1961-VI передбачається відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в"пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Приймаючи до уваги, що дані про заподіяння ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди позивачці ОСОБА_2 відсутні, крім того, сам факт завдання моральної шкоди обґрунтовується нею іншими обставинами, що випливають з факту пошкодження автомобілю, обов`язок щодо відшкодування такої моральної шкоди покладається судом на ОСОБА_3 . Так, потерпіла ОСОБА_2 на обґрунтування доводів про наявність моральних страждань посилалася на факт постійного хвилювання та думки про те, як віднови свій автомобіль, протягом декількох років вона чекає на сатисфакцію, залишаючись без автомобіля, що тримало її у постійній нервовій та психологічній напрузі. Доводи щодо тривалого перебування належного їй автомобілю в пошкодженому технічному стані знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду в процесі допиту свідка ОСОБА_9 та доводять, що спричинення самим фактом значного пошкодження транспортного засобу ряду негативних наслідків та моральних втрат і страждань для позивачки. Внаслідок недбалих дій водія ОСОБА_3 без власного автомобілю ОСОБА_2 була змушена витрачати час для пересування громадським транспортом, змінювати свої звички, була позбавлена налагоджених зручностей та перебудовувала заплановане. На підставі ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом виходячи з вимог розумності і справедливості, з урахуванням характеру дій відповідача ОСОБА_3 , який завдав шкоди майну Байцур О.Г. неумисно, а з необережності. Приймаючи до уваги зазначене, розмір компенсації моральної шкоди призначається судом в 3000 грн.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141, 142 ЦПК України. Матеріали справи свідчать, що позивачкою ОСОБА_2 було сплачено судовий збір за подання позовної заяви і визначеною нею ціною позову 42 414,60 грн., та відповідно сплачено судовий збір 704,80 грн. Судовий збір в розмірі 704,80 грн. покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог на загальну суму 19 521,53 грн. ( 16 521,53 грн. + 3000 грн. =19 521,53 грн., що складає 46,02% від 42 414,60 грн.), відповідно сума судового збору 324,34 грн. ( 46,02% від 704,80 грн. ). За таких обставин з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» (до стягнення 16 521,53 грн., що дорівнює 84,63% від 19 521,53 грн.) на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 274,48 грн., з ОСОБА_3 - 49,86 грн. (до стягнення 3000 грн., що дорівнює 15,37% від 19 521,53 грн.).

Понесені ОСОБА_2 судові витрати по сплаті на рахунок Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса послуг експерту за проведення експертного автотоварознавчого дослідження №12340 від 02.06.2016 року в сумі 1733,40грн. та 147,60 грн., а всього 1881 грн., покладається на ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» пропорційно розміру задоволених позовних вимог про відшкодування майнової шкоди. З заявлених позовних вимог на загальну суму 22 414,60 грн. задоволенню підлягають вимоги на суму 16 521,53 грн., а відповідно на 73,71 %. За таких обставин пропорційному відшкодуванню на 73,71 % підлягають витрати по проведенню експертного дослідження 1386,48 грн. (73,71% від 1881 грн.)

Витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються договором від 05.11.2015 року між позивачкою ОСОБА_2 та адвокатом Грічаніченко О.О. та актами приймання-передачи робіт загальну суму 9800 грн. Виходячи із змісту положень ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами підлягають витрати позивачки на вивчення адвокатом Гричаніченко О.О. документів, законодавства та судової практики, підготовки до розгляду справи. Консультативні послуги, направлення запитів - 5000 грн. складання адвокатом Грічаніченко О.О. позовної заяви - 1500 грн., участь у судових засіданнях - 1275 грн., а всього 7775 грн.

Визначені в акті прийому-передачі робіт від 10.10.2018 року витрати в 300 грн. за подання позову до суду включаючи транспортні витрати є не підтвердженими, п виходячи з того, що 12.10.2018 року позовна заява подана до Фрунзенського районного суду м.Харкова за особистим підписом позивачки ОСОБА_2 , повноваження на подання позовної заяви в договорі від 05.11.2015 року не передбачена, крім того вказаний договір долучений до матеріалів справи після подання позовної заяви 09.11.2018 року, довіреність від імені ОСОБА_2 на адвоката Грічаніченко О.О. із визначенням його процесуальних прав посвідчена нотаріально також після подання позовної заяви 19.10.2018 року, акт про виконання таких робіт навпаки складений до подання позовної заяви 10.10.2018 року, а транспортні витрати взагалі нічим не підтверджені. Крім того, за наявності даних про участь адвоката Грічаніченко О . О. в двох судових засідання 11.04.2019 року та 17.05.2019 року близько 1 год.18 хв. та 2 год. та відкладення інших судових засідань за відсутності учасників справи, виходячи з визначеної адвокатом вартості послуг за одну годину засідання 250 грн., а також прибуття до суду адвоката в разі відкладення розгляду справи, для визначення розміру витрат підлягають - 1275 грн. 100 грн. х 4 = 400 грн. у разі відкладення, 3,5 год. х 250 грн. + 875 грн. у разі участі в двох судових засіданнях ).

Витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7775 грн. покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог на загальну суму 19 521,53 грн. ( 16 521,53 грн. + 3000 грн. =19 521,53 грн., що складає 46,02% від 42 414,60 грн.), відповідно сума витрат на професійну правничу допомогу 3578,05 грн. ( 46,02% від 7775 грн.). За таких обставин з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» (до стягнення 16 521,53 грн., що дорівнює 84,63% від 19 521,53 грн.) на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3028,10 грн. , з ОСОБА_3 - 549,95 грн. (до стягнення 3000 грн., що дорівнює 15,37% від 19 521,53 грн.).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 23, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст.6, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 16 521 грн. 53 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 3000 грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_2 судовий збір 274 грн.48 коп., витрати на експертне дослідження 1386 грн. 48 коп., втрати на професійну правничу допомогу 3028 грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір 49 грн. 86 коп., втрати на професійну правничу допомогу 549 грн. 95 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються Харківському апеляційному суду учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А.

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 21.06.2019 року.

Суддя Т.В. Бабкова