КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6446/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м. Київ

Справа № 361/2747/16-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Даценко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2018 року, постановлену у складі суддіПетришин Н.М.,

у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області, начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

встановив:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії, бездіяльність та рішення начальника та державних виконавців Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області.

В обґрунтування своє скарги заявник зазначає, що у 2010 році він подав до Дніпровського районного суду м.Києва позов до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Рішенням суду від 24 березня 2011 року позов задоволено і стягнуто із ОСОБА_3 на його користь кошти в розмірі 1 981 820 грн. та судові витрати.

Під час розгляду справи ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2011 року було забезпечено його позов і накладено арешт на рухоме і нерухоме майно ОСОБА_3 в межах позовних вимог в розмірі 1 980 000 грн., в тому числі на майновий комплекс і земельну ділянку площею 1,9335 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 1,9335 га для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Броварського району Київської області у селі Богданівка, кадастровий номер ділянки НОМЕР_1 . Дана ухвала суду була виконана Броварським ВДВС та накладено арешт на вказане майно постановою від 09 лютого 2011 року.

Після набрання рішенням суду законної сили Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-200/1-11 від 11 травня 2012 року, на підставі якого за його заявою відділом ДВС Броварського МРУЮ 15 травня 2013 року відкрито виконавче провадження № 37910897.

Однак, після відкриття провадження начальник Броварського ВДВС повідомив його, що майно, на яке було накладено арешт в порядку забезпечення позову, ще до відкриття провадження за результатами проведення прилюдних торгів з продажу арештованого майна передано іншому кредитору - ОСОБА_2 згідно з постановою Броварського ВДВС та акту від 17 квітня 2013 року. Після подання ним скарги начальник Броварського ВДВС своєю постановою від 20 травня 2013 року скасував постанову і акт від 17 квітня 2013 року щодо передачі майна ОСОБА_2 і законність таких дій підтверджена судом, який відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_2 .

Незважаючи на це, державний виконавець Броварського ВДВС Федяніна Ю.В. 18 квітня 2016 року повторно винесла постанову ВП № 26561627 про передачу майна стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу за результатами прилюдних торгів трирічної давності. Вважає такі дії неправомірними.

Із урахуванням зазначеного, заявник просив: - визнати дії старшого державного виконавця ВДВС Броварського МРУЮ Федяніної Ю.В. неправомірними та скасувати постанову ВП № 28561627 від 18 квітня 2016 року про передачу стягувачу ОСОБА_2 майна боржника ОСОБА_3 ; - визнати дії начальника ВДВС Броварського МРУЮ Вовнянко В.В. при здійсненні контролю за діями державного виконавця Федяніної Ю.В. щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-200/1-11 від 11 травня 2012 року ВП № 37910897 неправомірними та скасувати постанову ВП №37910897 від 06 травня 2016 року.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2018 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Федяніної Юлії Віталіївни, винесеної 18.04.2016 року. У задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити.

Зазначає, що всупереч Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень державний виконавець Федяніна Ю.В. свідомо не здійснювала перевірку майна боржника на предмет його наявності та арешту на нього, не провела опис, вилучення, повторну оцінку та реалізацію майна та не повідомила усіх учасників зведеного виконавчого провадження, як того вимагає закон, та здійснила протиправні дії, чим порушила нормативно-правові акти.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив відхилити апеляційну скаргу, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначав, що доводи апеляційної скарги є надуманими та необґрунтованими, а ухвала суду - такою, що відповідає вимогам закону і постановлена на повному, всебічному досліджені всіх матеріалів справи.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 20 березня 2018 року ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року постанову Апеляційного суду Київської області від 20 березня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити, скасувати ухвалу суду та прийняти нове судове рішення, яким його скаргу на дії державних виконавців - задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 , його представник ОСОБА_4 та представник Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кухарський О.М. заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити ухвалу суду без змін, посилаючись на те, що жодних правових підстав, визначених Законом України «Про виконавче провадження», для повторної передачі нерухомого майна для повторного проведення прилюдних торгів - не існує. Тому вважають оскаржувану постанову державного виконавця від 18 квітня 2016 року про передачу стягувачу ОСОБА_2 майна боржника ОСОБА_3 . - законною.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 квітня 2016 року ОСОБА_1 отримав оскаржувану постанову ВП № 26561627 від 18 квітня 2016 року державного виконавця Федяніної Ю.В. про передачу майна стягувачу і того ж дня, 28.04.2016 року, звернувся з письмовою скаргою до начальника ВДВС Броварського МУЮ Вовнянка В.В., в якій просив скасувати постанову ВП № 26561627 від 18 квітня 2016 року та визнати дії державного виконавця Федяніної Ю.В. неправомірними.

06 травня 2016 року заявник отримав постанову ВП № 37910897 від 06.05.2016 року начальника ВДВС Броварського МУЮ Вовнянко В.В., якою у задоволенні скарги від 28.04.2016 року - відмовлено. Із скаргою до суду ОСОБА_1 звернувся 13 травня 2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 2-4267 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлака О.В. про стягнення суми позики та трьох процентів річних від простроченої суми.

Під час розгляду вказаної справи ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2010 року були вжиті заходи забезпечення позову. Накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 в межах позовних вимог - 1 500 952 грн., в тому числі, на комплекс (номер майна в реєстрі 19445682), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку, площею 1,9335 га (для ведення фермерського господарства), що знаходиться на території Броварського району Київської області в селі Богданівка (кадастровий номер: НОМЕР_1 ).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2010 року у справі № 2-4267 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму коштів у розмірі 1186410 грн., що згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 150 000 доларам США, три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 2527 грн. 87 коп. та судові витрати.

Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 29 серпня 2011 року відкрито виконавче провадження ВП № 28561627 з виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2011 року № 2-4267 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 1190757 грн. 87 коп.

17 жовтня 2011 року державним виконавцем відділу під час виходу за адресою: АДРЕСА_1, арештовано та описано майно, належне на праві приватної власності боржникові, а саме: земельну ділянку площею 1,9335 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , ангар, приміщення пташника, розпочате будівництво адміністративно-побутового корпусу, туалет, електрична підстанція КТП 60 кВА), ангар, залізобетонна естакада, про що складено відповідний акт опису та арешту майна за участю ОСОБА_2 , понятих та представника торгівельної організації ПП «СП Юстиція», якому описане майно передане на зберігання.

20 жовтня 2011 року до відділу надійшов витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно з яким 10.02.2011 на нерухоме майно боржника накладено арешт на підставі ухвали № 2-200/1/11 від 03.02.2011 Дніпровського районного суду м. Києва.

08 січня 2013 року у виконавчому провадженні ВП № 28561627 призначені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме - земельної ділянки площею 1,9335 га кадастровий номер НОМЕР_1 та майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належало ОСОБА_3 .

Згідно із повідомленням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції від 12 квітня 2013 року через відсутність покупців треті прилюдні торги з реалізації вищевказаного нерухомого майна не відбулися, майно знято з реалізації й запропоновано стягувачу ОСОБА_2 повідомити про його намір залишити за собою нереалізоване майно або відмову від прийняття нереалізованого майна ( а.с. 23, т. 1).

12 квітня 2013 року ОСОБА_2 подав до ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції письмову заяву, у якій виявив бажання залишити за собою нерухоме майно боржника ОСОБА_3 , яке не було реалізоване на прилюдних торгах, в рахунок погашення його боргу.

16 квітня 2013 року ОСОБА_2 сплатив різницю коштів на рахунки ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Київській області у розмірі 10 042 грн. 13 коп.

Постановою державного виконавця Відділу ДВС Броварського міськрайонного управління юстиції про передачу майна стягувачу від 17 квітня 2013 року, затвердженою начальником ВДВС Броварського МРУЮ 17 квітня 2013 року, передано стягувачу ОСОБА_5 майно, що належить боржнику ОСОБА_3 , у рахунок погашення боргу в розмірі 1 190 757 грн. 87 коп., а саме: земельну ділянку, площею 1,9335 га (кадастровий номер: НОМЕР_1 ), комплекс у складі - ангар, приміщення пташника, розпочате будівництво адміністративно-побутового корпусу, туалет, електричну підстанцію КТП (160кВА), ангар (розміром 7,5*15 кв.м.), залізобетонну естакаду ( а.с. 24, т.1)

Державним виконавцем Відділу ДВС Броварського міськрайонного управління юстиції складено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, який затверджено начальником Відділу Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції 17 квітня 2013 року ( а.с. 25-26, т.1)

Постановою начальника Відділу Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції від 20 травня 2013 року скасовано постанову державного виконавця Відділу ДВС Броварського міськрайонного управління юстиції від 17 квітня 2013 року та визнано недійсним акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 17 квітня 2013 року ( а.с. 28, т. 1).

27 травня 2013 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А. А. відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі акта державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого начальником Відділу ДВС Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області 17 квітня 2013 року, на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на майно, яке складається із: ангар, площею 585,8 кв.м, приміщення пташника, площею 451,3 кв. м, розпочате будівництво адміністративно-побутового комплексу, площею 168,80 кв. м, туалет, ангар, залізобетонна естакада, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке придбане ним за 550 055 грн., та яке раніше належало ОСОБА_3

27 травня 2013 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А. А. ОСОБА_2 видано свідоцтво про те, що йому на праві власності належить майно, яке складається із: земельної ділянки, загальною площею 1,9335 га, цільове призначення - для фермерського господарства (кадастровий номер: НОМЕР_1 ), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка придбана ним за 650 745 грн., що раніше належала ОСОБА_3

Також судом встановлено, що у липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії начальника ВДВС Броварського МРУЮ Вовнянка В.В., в якій просив скасувати постанову начальника ВДВС Броварського МРУЮ від 20 травня 2013 року.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 - відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 червня 2016 року ухвала суду першої інстанції залишена без змін.

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним внаслідок фіктивності цього правочину із моменту його вчинення.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2011 року у даній справі були вжиті заходи забезпечення позову ОСОБА_1 . Накладено арешт на рухоме й нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 в межах позовних вимог - 1 980 000 грн., у тому числі на комплекс (номер майна в реєстрі 19445682), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку, площею 1,9335 га (для ведення фермерського господарства), що знаходиться на території Броварського району Київської області у селі Богданівка (кадастровий номер: НОМЕР_1 ).

Постановою головного державного виконавця ВДВС Броварського МРУЮ від 09 лютого 2011 року відкрито виконавче провадження № 24348472 з примусового виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2011 року № 2-200/1/10.

Постановою головного державного виконавця ВДВС Броварського МРУЮ від 14 лютого 2011 року закінчене виконавче провадження № 24348472 з примусового виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2011 року № 2-200/1/10 у зв`язку із накладенням арешту на майно.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2011 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики - 1 980 000 грн., судовий збір в сумі - 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 120 грн., а всього - 1 981 820 грн. Вказане рішення ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 02 червня 2011 року залишено без змін.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 11 липня 2012 року відмовлено ОСОБА_2 у скасуванні заходів забезпечення позову в цивільній справі № 2-200/1-2011.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2012 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2013 року залишено в силі ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2012 року.

08 травня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до ВДВС Броварського МРУЮ із письмовою заявою, у якій просив прийняти на примусове виконання виконавчий лист Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 із зазначенням в заяві про те, що ухвалою суду першої інстанції від 03 лютого 2011 року № 2-200/1/10 на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 накладено арешт.

Постановою державного виконавця ВДВС Броварського МРУЮ від 15 травня 2013 року відкрите виконавче провадження № 37910897 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі - 1 981 820 грн.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Броварського МРУЮ від 21 травня 2013 року об`єднано виконавче провадження № 28561627 з примусового виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2011 року про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі - 1190757 грн. 87 коп. й виконавче провадження № 37910897 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі - 1 981 820 грн. Зведеному виконавчому провадженню присвоєно № 38340247.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Броварського МРУЮ від 21 травня 2013 року приєднано виконавче провадження № 37910897 з примусового виконання ухвали Дніпровського районного суду м .Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 до зведеного виконавчого провадження № 38340247.

18 березня 2016 Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в порядку ст. ст. 83-86 Закону України «Про виконавче провадження» здійснено перевірку матеріалів зведеного виконавчого провадження, до складу якого входять ВП № 28561627 та № 37910897 з примусового стягнення з ОСОБА_3 на користь фізичних осіб заборгованості на загальну суму 3172577,87 грн.

За результатами перевірки заступником начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області Роєнком Р.В. винесено постанову № 25 від 28.03.2016 року, про проведення перевірки матеріалів зведеного виконавчого провадження, до складу якого входять ВП № 28561627 та ВП № 37910897, згідно якої встановлено, що в ході здійснення зведеного виконавчого провадження допущені порушення та не дотримані положення статей 28, 30, 33, 41 Закону України «Про виконавче провадження» та пунктів 1.12.1; 3.8.1 та 11.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі Інструкції).

Згідно зазначеної постанови № 25 від 28.03.2016 року встановлено наступне: дії начальника відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області ОСОБА_6 (звільнений з займаної посади), в.о. начальника відділу ОСОБА_7 (звільнена з займаної посади), в.о. начальника відділу Сдобнякова Д.В. , начальника відділу Вовнянко В.В. та дії державних виконавців, в ході здійснення зведеного виконавчого провадження, як такі, що вчинені з порушеннями вимог статей 28, 30, 33, 41, 83 Закону України «Про виконавче провадження» та пунктів 1.12.1; 3.8.1 та 11.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

За відсутності належного контролю за правильністю та своєчасністю здійснення виконавчого провадження підпорядкованими державними виконавцями, зобов`язано начальника відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області Вовнянко В.В. привести у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та організувати подальше виконання зведеного виконавчого провадження, до складу якого входять два виконавчих провадження ВП № 28561627 та ВП № 37910897 з примусового стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 3172577,87 грн.

12 квітня 2016 року керуючись статтями 83-86 Закону України «Про виконавче провадження», начальником відділу, Вовнянком В.В., винесено постанову про перевірку зведеного виконавчого провадження ЗВП №38340247, якою зобов`язано державного виконавця привести у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» для подальшого виконання зведеного виконавчого провадження, до складу якого входять два виконавчих провадження ВП № 28561627 та ВП № 37910897 з примусового стягнення з ОСОБА_3 на користь стягувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 3172577,87 грн.

18 квітня 2016 року державним виконавцем Федяніною Ю.В. винесена постанова ВП 28561627 про передачу майна стягувачу ОСОБА_2 , що належить ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу, а саме: майновий комплекс (номер майна в реєстрі - 19445682), розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею 1,9335 га для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Броварського району Київської області у селі Богданівна , кадастровий номер ділянки НОМЕР_1 .

18 квітня 2016 року кошти в сумі 10 042,13 грн., що надійшли на депозитний рахунок відділу, внесені стягувачем ОСОБА_2 , що є різницею між початковою вартістю нереалізованого нерухомого майна та сумою коштів, що підлягає стягненню на його користь, згідно в/л № № 2-4267 від 18.05.2011 року, розподілені відповідно до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» (про порядок виплати стягнутих грошових сум).

25 квітня 2016 кошти в розмірі 8483 грн. 98 коп. перераховано на користь ОСОБА_1 , згідно наданих реквізитів від 22.04.2016 (платіжне доручення від 27.04.2016 № 606 на суму 8483,98 грн.).

Постановою державного виконавця відділу Федяніної Ю.В. від 25 квітня 2016 року закінчено виконавче провадження ВП№28561627 відповідно до п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

28 квітня 2016 до відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції, надійшла скарга ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця від 18.04.2016 року про передачу стягувачу ОСОБА_2 майна, що належить боржнику ОСОБА_3 , в рахунок погашення боргу в рамках виконавчого провадження ВП№28561627.

Постановою начальника відділу державної виконавчої служби Броварського МРУЮ Вовнянка В.В. від 06 травня 2016 року, при здійсненні контролю за діями державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-200/1-11, виданого 11.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 1 981 820 грн., керуючись статтями 83-86 Закону України «Про виконавче провадження», у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

18 травня 2016 року державним виконавцем відділу Федяніною Ю.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 37910897 щодо виконання виконавчого листа №2-200/1-11, виданого Дніпровським районним судом м. Києва, згідно п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (про направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби).

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що в рамках виконавчого провадження № 28561627 з примусового виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2011 року про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 проводились прилюдні торги і, за наслідками їх проведення винесено постанову від 17 квітня 2013 року про передачу майна стягувачу ОСОБА_2 Вказана постанова 20 травня 2013 року було скасована начальником відділу ДВС Броварського МРУЮ.

Судом першої інстанції було враховано, що стягувач ОСОБА_1 лише 08 травня 2013 року звернувся до виконавчої служби із заявою про виконання судового рішення, яке набрало законної сили ще 02 червня 2011 року, та ухвалене в справі, в якій було забезпечено позов ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва. Тому 15 травня 2013 року було відкрите виконавче провадження № 37910897 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі - 1 981 820 грн., та постановою старшого державного виконавця ВДВС Броварського МРУЮ від 21 травня 2013 року об`єднано виконавче провадження № 28561627 з примусового виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2011 року про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі - 1 190 757 грн. 87 коп. й виконавче провадження № 37910897. Присвоєно зведеному виконавчому провадженню № 38340247.

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки після об`єднання вищевказаних виконавчих проваджень у зведене державний виконавець продовжив виконувати виконавчі документи в рамках зведеного виконавчого провадження, при цьому законодавством не передбачено необхідності повторної передачі на реалізацію арештованого майна після об`єднання виконавчих проваджень у зведене.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що проведені прилюдні торги щодо реалізації спірного майна не втратили свою чинність, не визнані недійсними, тому державний виконавець, після остаточного судового рішення у справі про оскарження постанови від 20 травня 2013 року, продовжив виконання дій щодо виконавчих проваджень № 28561627 і № 37910897 в рамках зведеного № 38340247 в порядку ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідних положень Інструкції з організації примусового виконання рішень, Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Враховуючи те, що виконавчий документ стягувача ОСОБА_2 першим надійшов до виконання, а виконавчий документ ОСОБА_1 - пізніше, тому державним виконавцем передано майно стягувачу ОСОБА_2 в порядку календарного надходження виконавчих документів до виконання, що не суперечить вимогам закону.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського МРУЮ Федяніної Ю.В. при винесенні постанови від 18 квітня 2016 року про передачу майна стягувачу не вбачається порушення вимог чинного законодавства, а дії державного виконавця направлені на виконання виконавчих проваджень № 28561627 і № 37910897 в рамках зведеного № 38340247, тому постанова винесена із дотриманням вимог ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та скасуванню не підлягає.

Враховуючи викладені обставини та висновки суду щодо дій державного виконавця Федяніної Ю.В. при прийнятті оскаржуваної постанови від 18.04.2016 року, суд вважав, що як наслідок, дії начальника відділу державної виконавчої служби Броварського МРУЮ Вовнянко В.В. при здійсненні контролю за діями державного виконавця Федяніної Ю.В. щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-200/1-11 від 11 травня 2012 року ВП № 37910897, також є правомірними та вчиненими в межах чинного законодавства.

Проте погодитись з вказаними висновками суду першої інстанції неможливо, оскільки вони зроблені без урахування усіх обставин справи та з порушенням вимог процесуального закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частини першої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Частинами першою, сьомою-десятою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ визначено, що реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

У разі якщо стягувач у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. У разі відсутності в боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний у п`ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягується виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

У разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку календарного надходження виконавчих документів до виконання з урахуванням черговості, визначеної статтею 44 цього Закону.

Проте судом першої інстанції було неправильно застосовано вказані вимоги закону до правовідносин сторін та не було прийнято до уваги, що після скасування постанови державного виконавця від 17 квітня 2013 року про передачу нереалізованого майна боржника стягувачу ОСОБА_2 постановою начальника ВДВС Броварського МРУЮ від 20 травня 2013 року виконавче провадження ВП № 28561627 було приєднано до виконавчого провадження ВП № 37910897 та виконувалось у рамках зведеного виконавчого провадження під номером ВП № 38340247.

Разом з тим, як вбачається зі змісту постанови начальника відділу ДВС Броварського МРУЮ від 20 травня 2013 року, підставою для скасування постанови державного виконавця від 17 квітня 2013 року (про передачу нереалізованого майна боржника стягувачу) начальник ВДВС ОСОБА_6 зазначив: при формуванні державним виконавцем Рамазановим М.Р. документів на реалізацію допущено порушення, а саме: державний виконавець не врахував наявність заборони ( арешту) на майно боржника, що накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2011 року у справі № 2-200/1/11. Таким чином, як вказано у постанові від 20 травня 2013 року, підстави для передачі майна на реалізацію у державного виконавця відсутні ( а.с. 28, т. 1).

Зазначена постанова начальника ВДВС ОСОБА_6 від 20 травня 2013 року була предметом оскарження в суді стягувачем ОСОБА_2 , який звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області 25 червня 2013 року.

Зазначена справа розглядалась судами неодноразово і ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року, у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Київській області у виконавчому провадженні № 28561627 - відмовлено ( а.с. 32- 39, т. 1)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 було відхилено, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2016 року - залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_2 , суди виходили з того, що постанова начальника ВДВС Броварського МРУЮ від 20 травня 2013 року є законною, начальник ВДВС при ухваленні постанови діяв у межах наданих йому повноважень, та правильно керувався тим, що державним виконавцем при формуванні документів на реалізацію майна було допущено порушення, а саме: не враховано наявність заборони ( арешту) на майно боржника, накладеної ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2011 року № 2-200/1/11, а отже, підстави для передачі майна відсутні ( а.с. 100-102, т. 1).

При вирішенні вищевказаної скарги ОСОБА_2 суди виходили з наступного.

Частинами першою, п`ятою статті 52, частинами першою, другою статті 57, Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає у його арешті, вилученні та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. У разі звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення чи земельну ділянку державний виконавець подає запит до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна, про належність такого майна боржнику на праві власності, а також перевіряє, чи не перебуває це майно під арештом (стаття 63 Закону № 606-XIV).

З матеріалів виконавчого провадження судом було встановлено, що 30 листопада 2011 року державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України надано на запит ВДВС Броварського МРУЮ від 09 листопада 2011 року розширений Витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у якому зазначено, що 10 лютого 2011 року зареєстровано арешт нерухомого майна. Підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, 719-вб, 10.02.2011, головний державний виконавець ВДВС Броварського МУЮ. Об`єкт обтяження: майно в межах суми позовних вимог - 1980000 грн. Власник: ОСОБА_3 Виконавчий документ: 719-в6 від 10 лютого 2011 ухвала № 2-200/1/11 від 03.02.2011 року Дніпровського районного суду м.Києва про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 в межах позовних вимог - 1980000 грн. в тому числі: на комплекс (номер майна в реєстрі 19445682), розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 1,9335 га, для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Броварського району Київської області в селі Богданівка (кадастровий номер: НОМЕР_1 ). Обтяжувач: відділ ДВС Броварського МУЮ. Запис чинний.

Відповідно до статті 151 ЦПК України ( в редакції на час розгляду справи судом) суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Ухвала судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2011 року про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 не скасована та є чинною, а тому й обов`язковою для виконання. На підставі цього судового рішення внесені відповідні дані щодо застосування обтяжень до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 24 березня 2011 року стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі - 1980 000 грн., судовий збір - 1 700 грн. 00 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення - 120 грн. , а всього - 1981 820 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2011 року залишено без зміни рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2011 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого 2012 року залишено без зміни ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 02 червня 2011 року .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2012 року відмовлено ОСОБА_2 у скасуванні заходів забезпечення позову в цивільній справі № 2-200/1-2011.

22 серпня 2012 року стягувачем ОСОБА_1 було подано до ВДВС Броварського МРУЮ виконавчий лист № 2-200/1-11 від 11 травня 2012 року, виданий Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 1981820 грн.

22 серпня 2012 року державним виконавцем Рамазановим М.Р. було відкрито виконавче провадження, проте постановою в.о. начальника ВДВС від 26 вересня 2012 року постанова про відкриття виконавчого провадження була скасована з підстав пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2012 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 грудня 2012 року ухвала суду першої інстанції від 30 жовтня 2012 року в частині поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання скасована й у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2013 року скасовано ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 грудня 2012 року, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2012 року залишено в силі .

08 травня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до ВДВС Броварського МУЮ із письмовою заявою про прийняття на примусове виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 й постановою державного виконавця ВДВС БМУЮ від 15 травня 2013 року відкрите виконавче провадження № 37910897 з примусового виконання цього виконавчого листа.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 лише 08 травня 2013 року звернувся з заявою про виконання судового рішення, яке набрало законної сили 02 червня 2011 року, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки зазначені обставини не мають правового значення для вирішення скарги. Враховуючи, що спірне майно було арештоване також на забезпечення позову ОСОБА_1 , ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову від 03 лютого 2011 року була внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, про що державному виконавцю було відомо з витягів від 20 жовтня 2011 року та від 30 листопада 2011 року, а тому підстави для передачі майна на реалізацію у державного виконавця Рамазанова М.Р. були відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції на час вчинення відповідної виконавчої дії), у разі звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення чи земельну ділянку державний виконавець подає запит до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна, про належність такого майна боржнику на праві власності, а також перевіряє, чи не перебуває це майно під арештом.

Таким чином, суд першої інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що постанова про передачу майна боржника стягувачу від 17 квітня 2013 року була скасована 20 травня 2013 року внаслідок допущених державним виконавцем порушень під час передачі майна на реалізацію на прилюдних торгах (наявність заборони на реалізацію), внаслідок чого дійшов необґрунтованих висновків про правомірність постанови про передачу майна боржника стягувачу від 18 квітня 2016 року.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV визначено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Пунктами 3.8., 3.8.1. «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, передбачено, що у разі якщо в органі ДВС відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження. Виконання зведеного виконавчого провадження розпочинається постановою про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. Про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виноситься постанова, копія якої зберігається у зведеному виконавчому провадженні. Виконавчі провадження щодо одного боржника об`єднуються у зведене виконавче провадження або приєднуються до зведеного виконавчого провадження не пізніше наступного дня після закінчення строку, наданого боржнику для самостійного виконання.

Після винесення постанови начальника ВДВС Броварського МРУЮ від 20 травня 2013 року, 21 травня 2013 року державним виконавцем об`єднано виконавче провадження № 28561627 з примусового виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2011 року про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі - 1190757 грн. 87 коп. із виконавчим провадженням № 37910897 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі - 1981820 грн. Присвоєно зведеному виконавчому провадженню № 38340247.

Як вбачається з постанови № 25 від 28 березня 2016 року заступника начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області Роєнко Р.В., на виконання доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України №272-0-2-16/20.5 від 16.03.2016 року про проведення перевірки матеріалів зведеного виконавчого провадження з примусового стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 3172577 грн. 87 коп., в порядку статей 83-86 Закону України «Про виконавче провадження», було здійснено перевірку виконавчого провадження, якою встановлено, що після об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №38340247 державним виконавцем були здійснені наступні дії.

16 листопада 2015 року державним виконавцем направлено запити до управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області, територіального сервісного центру 3243 регіонального сервісного центру МВС у Київській області, КП КОР «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» щодо зареєстрованого за боржником майна.

Згідно комп`ютерної бази даних Центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Бровари та Броварського району автотранспортні засоби зареєстрованими за боржником не значаться.

Відповідно до інформації управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області від 21.12.2015 року, згідно відомостей Національної кадастрової системи Державного земельного кадастру за ОСОБА_3 земельні ділянки на території Броварського району не зареєстровані.

Згідно інформації Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України від 16.11.2015року боржник пенсію не отримує, відкритих рахунків в банківських установах не має, отримує доходи в ТОВ «Ентерпрайз ЛТД».

Враховуючи, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2016 року, що набула законної сили 17 березня 2016 року, у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено, у постанові № 25 від 28 березня 2016 року заступник начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області Роєнко Р.В. вказав про недотримання в ході здійснення зведеного виконавчого провадження положень статей 11, 28, 30, 33, 41, 60, 62 Закону України «Про виконавче провадження» та пунктів 1.12.1; 3.8.1 та 11.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень .

Зокрема, зазначив, що в порушення вимог ст. 11 Закону не здійснено заходів, необхідних для своєчасного та в повному обсязі виконання рішень, не вжито жодних заходів щодо повторно звернення стягнення на майно боржника у зведеному виконавчому провадженні. ( а.с. 87-94, т. 1).

12 квітня 2016 року начальником ВДВС Броварського МУЮ Вовнянком В.В. винесено постанову про перевірку зведеного виконавчого провадження ЗВП № 38340247, в якій зобов`язано старшого державного виконавця Федяніну Ю.В. привести у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» для подальшого виконання зведеного виконавчого провадження з примусового стягнення з ОСОБА_3 на користь стягувачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 3172577 грн. 87 коп.

Зі змісту постанови про передачу майна стягувачу від 18 квітня 2016 року вбачається, що підставою для передачі стягувачу ОСОБА_2 вищевказаних земельної ділянки та майнового комплексу в рахунок погашення боргу боржника ОСОБА_3 старший державний виконавець Федяніна Ю.В. зазначила, що майно було зняте з реалізації після того, як не відбулись треті прилюдні торги 03 квітня 2013 року, та заявою від 12 квітня 2013 року стягувач ОСОБА_2 виявив бажання залишити за собою в рахунок погашення боргу відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» нерухоме майно боржника, яке не було реалізоване на аукціонах із прилюдних торгів ( а.с. 40, т. 1)

Разом з тим, приймаючи постанову про передачу стягувачу ОСОБА_2 майна боржника 18 квітня 2016 року, державним виконавцем Федяніною Ю.В. не було враховано вищевказаних висновків, викладених у судових рішеннях за скаргою ОСОБА_2 щодо допущених державним виконавцем у 2012 році порушень під час передачі майна на реалізацію на прилюдних торгах при наявності арешту зазначеного майна, а також висновків, викладених у постанові № 25 від 28 березня 2016 року про результати перевірки виконавчого провадження.

В матеріалах справи відсутні докази тих обставин, що у межах зведеного виконавчого провадження № 38340247 державним виконавцем у період з 21 травня 2013 року до винесення оскаржуваної постанови від 18 квітня 2016 року були проведені дії, передбачені статтями 57-62 Закону України «Про виконавче провадження» щодо звернення стягнення на майно боржника (проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту, визначення вартості, оцінка майна боржника, передача майна на реалізацію).

В постанові про передачу майна стягувачу, винесену в межах виконавчого провадження ВП №28561627 зазначено, що початкова ціна майна на прилюдних торгах нерухомого майна - об`єкту оцінки становить 1 200 800 грн. Різниця між сумою боргу по виконавчому листу та початковою ціною майна на прилюдних торгах сплачена стягувачем ОСОБА_2 в сумі 10 042 грн. 13 коп. та зарахована на депозитний рахунок відділу ДВС Броварського МРУЮ 16.04. 2013 року.

При цьому державним виконавцем не було враховано висновки, викладені в ухвалі Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2016 року про те, що передача майна ОСОБА_3 на прилюдні торги в 2012 році була протиправною з огляду на наявність заборони на реалізацію майна.

З постанови від 18 квітня 2016 року також вбачається, що вона була винесена старшим державним виконавцем Федяніною Ю.В. лише в межах виконавчого провадження ВП №28561627 та не враховано, що зазначене виконавче провадження виконувалось у рамках зведеного виконавчого провадження ВП № 38340247.

Заперечення стягувача ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_4 та представника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кухарського О.М. полягають у тому, що у старшого державного виконавця Федяніної Ю.В. у квітні 2016 року не було правових підстав проводити будь-які дії щодо повторної передачі майнового комплексу та земельної ділянки на прилюдні торги, оскільки такі дії не передбачені законом, а всі дії та постанови державних виконавців, вчинені у 2011 - 2013 роках до передачі майна на реалізацію, не оскаржувались та є чинними.

Проте такі заперечення колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що не можуть бути підставою для відмови у скарзі ОСОБА_1 , оскільки підставою для скасування постанови про передачу майна стягувачу від 17 квітня 2013 року та визнання недійсним акту від 17 квітня 2013 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу начальник ВДВС Броварського МРУЮ ОСОБА_6 у постанові від 20 травня 2013 року зазначив: допущення порушення державним виконавцем при формуванні документів на реалізацію майна, не врахування наявність заборони (арешту) майна боржника, накладеного ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2011 року у справі № 2-200/1-11, а відтак - відсутність підстав для передачі майна на реалізацію.

Висновки суду першої інстанції про те, що проведені прилюдні торги щодо реалізації спірного майна не втратили свою чинність та не визнані недійсними, тому державним виконавцем було враховано їх результати при прийнятті постанови від 18 квітня 2016 року про передачу майна стягувачу, - колегія суддів вважає безпідставними і такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права, оскільки недійсними, тобто такими, що проведені з порушенням вимог законодавства, можуть визнаватися лише прилюдні торги, які відбулися і мають наслідком перехід права власності на реалізоване на торгах майно від боржника до покупця - учасника прилюдних торгів, що за правовою природою прирівнює ці торги до правочину купівлі-продажу. Однак прилюдні торги з реалізації належного ОСОБА_3 майна, призначені на 08 січня 2013 року, 22 лютого 2013 року та 03 квітня 2013 року, не відбулися у зв`язку з відсутністю покупців.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27 червня 2017 року, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А., третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування свідоцтва про право власності від 27 травня 2013 року, видані приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округа Київської області Гамзатовою А. А. на ім`я ОСОБА_2 та зареєстровані у реєстрі за № 723 і № 730.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визнання прилюдних торгів недійсними - відмовлено.

Встановивши, що постанова державного виконавця від 17 квітня 2013 року про передачу майна стягувачу скасована і складений за фактом такої передачі акт визнаний недійсним, тобто вони не створюють правових наслідків, суд у вказаному рішенні також дійшов висновку про неправомірну передачу ОСОБА_2 у власність спірної земельної ділянки і нерухомого майнового комплексу для ведення фермерського господарства та скасував видані йому свідоцтва про право власності як такі, для отримання яких не було правових підстав.

Відхиляючи касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та залишаючи без змін рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 червня 2017 року, Верховний Суд у постанові від 27 березня 2019 року зазначив, що черговість задоволення вимог стягувачів у разі недостатності у боржника майна для задоволення всіх вимог встановлена у статті 44 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року. ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є стягувачами однієї черги, тому відповідно до частини другої цієї статті їх вимоги задовольняються за рахунок належного боржнику майна пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Таким чином, залишення ОСОБА_2 за собою у цілому належних ОСОБА_3 земельної ділянки і нерухомого майнового комплексу для ведення фермерського господарства порушує права ОСОБА_1 , який як стягувач однієї із ним черги має право на часткове задоволення за рахунок цього майна своїх вимог пропорційно до належної йому суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України , у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду в частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області, у зв`язку з чим слід прийняти постанову, якою визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Федяніної Ю.В. та скасувати постанову ВП № 28561627 від 18 квітня 2016 року про передачу стягувачу ОСОБА_2 майна боржника ОСОБА_3 , а саме - земельної ділянки, площею 1,9335 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та майнового комплексу в рахунок погашення боргу.

З огляду на вищевикладені обставини та висновки вбачається, що начальником ВДВС Броварського МРУЮ Вовнянком В.В. при перевірці скарги ОСОБА_1 від 28 квітня 2016 року про скасування постанови про передачу майна боржника стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу від 18 квітня 2016 року також не було враховано висновки, викладені в ухвалі Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2016 року та у постанові № 25 від 28 березня 2016 року про результати перевірки виконавчого провадження заступником начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області Роєнко Р. В ., у зв`язку з чим у задоволенні скарги ОСОБА_1 було необґрунтовано відмовлено.

За викладених обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у вказаній частині та прийняття постанови про визнання неправомірними дій начальника відділу державної виконавчої служби Броварського МРУЮ Вовнянко В.В. при здійсненні контролю за діями державного виконавця Федяніної Ю.В. щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-200/1-11 від 11 травня 2012 року ВП № 37910897 та скасування постанови ВП №37910897 від 06 травня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2018 року - скасувати в частинівідмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області, начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області та прийняти в цій частині постанову наступного змісту:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області, начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Федяніної Юлії Віталіївни та скасувати постанову ВП № 28561627 від 18 квітня 2016 року про передачу стягувачу ОСОБА_2 майна боржника ОСОБА_3 , а саме - земельної ділянки, площею 1,9335 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та майнового комплексу в рахунок погашення боргу.

Визнати неправомірними дії начальника відділу державної виконавчої служби Броварського МРУЮ Вовнянко В.В. при здійсненні контролю за діями державного виконавця Федяніної Ю.В. щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-200/1-11 від 11 травня 2012 року ВП № 37910897 та скасувати постанову ВП №37910897 від 06 травня 2016 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 11 червня 2019 року

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.