УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарі Якименко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Чеграхчі Д.І., заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, -

в с т а н о в и в :

29 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Чеграхчі Д.І. з виконання виконавчого листа № 755/2542/15-ц виданого 01.06.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва про вселення та визнати неправомірною та скасувати постанову від 04.10.2018 року про стягнення виконавчого збору винесену в рамках виконавчого провадження № 57296270.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 29.09.2018 року державним виконавцем Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Чеграхчі Д.І. винесено постанову якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/2542/15-ц виданого 01.06.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва про вселення.

23 жовтня 2018 року він дізнався з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, що 04.10.2018 року державним виконавцем Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Чеграхчі Д.І. винесено постанову про стягнення виконавчого збору за якою було постановлено стягнути виконавчий збір з ОСОБА_1 у розмірі 7 446,00 грн.

Вказані дії державного виконавця вважає неправомірними, а постанову про стягнення виконавчого збору незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Скаржник зазначає, що 03.10.2018 року державним виконавцем Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Чеграхчі Д.І. було проведено вселення ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та складено акт державного виконавця від 03.10.2018 року в якому також вказано, що мешканці квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не чинили перешкод у вселенні.

Таким чином було дотримано десятиденного строку щодо самостійного виконання рішення за виконавчим листом № 755/2542/15-ц виданого 01.06.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва про вселення.

Однак, до винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження вселення було неможливим, оскільки зв`язку із стягувачем не було, проте як тільки державний виконавець прийшов вселяти ОСОБА_2 , то ніяких перешкод не чинилося, а відтак ніякого примусового виконання рішення суду бути не могло, тому дії державного виконавця пов`язані із винесенням постанови про стягнення виконавчого збору неправомірні.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.11.2018 року відкрито провадження у справі в частині вимог про визнання неправомірними дій державного виконавця з виконання виконавчого листа та відмовлено у відкритті провадження в частині вимог про визнання неправомірною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору (а.с. 12-13).

13 грудня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу якою від Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві витребувано належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № 57296270 (а.с. 20-20 зв.).

Факт отримання вказаної ухвали суду Дніпровським РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві 17.01.2019 року, підтверджується даними відстеження рекомендованого поштового відправлення. Проте вимоги ухвали суду залишились без виконання, копії матеріалів виконавчого провадження суду не надано.

У судове засідання учасники не з`явились, хоча про день, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Оскільки неявка учасників справи не перешкоджає розгляду скарги, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність скаржника, суб`єкта оскарження та заінтересованої особи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із пунктом а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як убачається із матеріалів справи, заявник 23.10.2018 року з автоматизованої системи дізнався про відкриття виконавчого провадження № № 57296270 за виконавчим листом № 755/2542/15-ц виданим 01.06.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва про вселення.

Зі скаргою до суду ОСОБА_1 звернувся 29.10.2018 року. Тобто у строки визначені ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

Судом встановлено, що 25.09.2018 року державним виконавцем Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Чеграхчі Д.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57296270 з примусового виконання виконавчого листа № 755/2542/15-ц виданого 01.06.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва (а.с. 5-6).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинні на момент здійснення виконавчих дій) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року, перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що державним виконавцем постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2018 року була направлена заявнику рекомендованим поштовим відправленням, як це передбачено положеннями ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно акту державного виконавця від 03.10.2018 року відбулось вселення ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_2 . Мешканці квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надали безперешкодний доступ до квартири. (а.с.10) .

04 жовтня 2018 року державним виконавцем Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Чеграхчі Д.І. винесено постанову про стягнення виконавчого збору (а.с. 7).

Також 04.10.2018 року державним виконавцем Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Чеграхчі Д.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 8-9).

Згідно ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» з а рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Аналізуючи положення вищевказаної норми Закону слід дійти висновку, що винесення виконавцем постанови за своєю правовою природою є не лише підтвердженням прийняття останнім певного рішення спрямованого на забезпечення виконання рішення суду, а також являється безпосередньо виконавчою дією.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Надаючи оцінку наведеним заявником доводам на підтвердження заявлених вимог суд приходить до висновку про їх обгрунтованість, виходячи із того, що суб`єктом оскарження під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику не було надано строку для добровільного виконання рішення суду, що підтверджується серед іншого змістом вказаної постанови та не перевірено факту отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

Крім цього, суд також звертає увагу на те, що державним виконавцем всупереч вимогам вищевказаної ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження винесена не була.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами скарги учасника виконавчого провадження, поданої в порядку ст. 447 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 259-261, 353, 355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, суд, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Чеграхчі Д.І., заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Чеграхчі Д.І. пов`язані із винесенням в рамках виконавчого провадження № 57296270 постанови про стягнення виконавчого збору від 04 жовтня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного, суду, шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Астахова