КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7540/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Коліснику В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року (суддя Вовк Є.І.) про залишення без розгляду позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

у серпні 2017р. позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в розмірі 45 647,84 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 129грн 73коп. та судових витрат.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача у судове засідання.

У поданій апеляційній скарзі АТ «Укрсиббанк» просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позивач посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки про розгляд справи не було повідомлено представника банку за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі на ухвалу суду про повернення позовної заяви.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача - адвоката Синявського О.В., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Коротя А.Р., яка просила залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений позивач, повторно не з`явився у судове засідання, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав.

Вказаний висновок суду відповідає матеріалам справи та ґрунтується на нормах процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає

розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що судом двічі призначався розгляд справи: на 17 грудня 2018р. та 16 січня 2019 року, про що позивач та його представник були повідомлені судовими повістками, направленими за адресами, зазначеними у позовній заяві, які отримані відповідно 6 грудня 2018р. та 26 грудня 2018 року, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (с.с.171, 174, 177а).

У судові засідання ні 17 грудня 2018 року, ні 16 січня 2019 року представник позивача не з`явився, матеріали справи не містять інформації, що суд був повідомлений про причини неявки представника позивача у судові засідання, а також, що суду була подана заява позивача про розгляд справи у відсутність його представника.

Частиною 3 статті 131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз вказаних норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне, тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов`язано з дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Отже, суд може залишити заяву без розгляду в разі повторної (другої підряд) неявки в судове засідання представника позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, незважаючи на причини неявки в судове засідання.

Оскільки представник позивача повторно не з`явився у судове засідання 16 січня 2019 року, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подав, суд правомірно залишив позов без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд мав повідомити представника позивача про судове засідання за адресою, вказаною в апеляційній скарзі на ухвалу про повернення позовної заяви, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Пунктом 1 частини 7 статті 128 ЦПК України визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно ч. 10 ст. 128 ЦПК України судова повістка юридичній особі направляється за її місцезнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії, якщо позов виник у зв`язку з їхньою діяльністю.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив адресу свого місцезнаходження та адресу для листування, і саме за вказаними адресами судом першої інстанції направлялися судові повістки, які отримувалися уповноваженими особами банку.

Частинами 1 та 2 статті 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Ні позивач, ні його представник не повідомляли суд про зміну місця знаходження та про зміну адреси, на яку необхідно направляти судові виклики, тому суд першої інстанції правомірно направляв судові повістки за адресами, зазначеними у позовній заяві, які були отримані уповноваженими особами позивача, а відтак вважається, що позивач належним чином був повідомлений про судовий розгляд.

Зазначення у апеляційній скарзі позивача, поданій на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року, іншої адреси позивача для листування, не є повідомленням позивача суду про зміну свого місця знаходження у розумінні ст. 131 ЦПК України.

Крім того, апеляційна скарга адресована Апеляційному суду м. Києва.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, вважає, що ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому підстав для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» залишити без задоволення, ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 червня 2019 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк