Справа № 265/9265/18
Провадження № 2/265/362/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 червня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря Хайтулової Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Служба у справах дітей по Лівобережному району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради,

за участю представника третьої особи Служби у справах дітей по Лівобережному району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради Гавриш Я.О., яка діяла на підставі довіреності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Служба у справах дітей по Лівобережному району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 26.01.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Шлюб було розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду Донецької області від 14.01.2015 року. 22.06.2013 року від шлюбу народилася донька ОСОБА_3 . Шлюбні відносини з відповідачем припинилися з 23.07.2014 року. З того часу відповідач самоухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймає участь у виховані доньки, аліменти не сплачує, які стягуються з відповідача за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.02.2015 року, заборгованість за аліментами складає 69918,27 гривень, тривалий час не навідує доньку за місцем проживання. Всі питання щодо виховання доньки вирішується нею самостійно, вона повністю матеріально утримує доньку, прикладає зусилля для розвитку дитини та її можливостей. Посилаючись на норми СК України, Закон України «Про охорону дитинства», Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" просила суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка ОСОБА_1 до суду на судовий розгляд справи по суті не з`явилася, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи неодноразово належним чином повідомленим про день та час слухання справи, до суду на розгляд справи по суті не з`явився, тому суд, з урахуванням думки позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, провів заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення.

Представник третьої особи Гавриш Я.О., яка діяла на підставі довіреності, до суду на судовий розгляд справи по суті не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, при ухваленні рішення просила максимально врахувати інтереси малолітньої дитини.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.01.2013 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду Донецької області від 14.01.2015 року шлюб було розірвано.

Від шлюбу народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 від 3 липня 2013, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками дитини зазначені ОСОБА_2 , ОСОБА_1

Відповідно до довідки «Ясла-садка № 124 «Струмочок» ММР Донецької області дитина ОСОБА_3 виховується в ДНЗ «Ясла-садок № 124 «Струмочок» у групі № 11. Батько ОСОБА_2 з сім`єю не проживає, дошкільний заклад не відвідує. Вихователі за весь час відвідування дитиною дитячого закладу батька не бачили.

В психолого-педагогічній характеристиці на ОСОБА_4 вищезазначеного ясла-садка зазначено, що дівчинка виховується в неповній сім`ї з турботливими мамою, бабусею та дідусем, які опікуються нею, уважно та відповідально ставляться до всіх питань та розвитку дитини.

Позивачка ОСОБА_1 відповідно до копії трудової книжки, працює на ПАТ Укрпошта, на посаді оператора поштового зв`язку 2 класу.

Факт проживання дитини з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 підтверджується довідкою про склад сім`ї від 06.07.2016, складеною житловою організацією ЖКП «Азовжитлокомплекс».

Актом про фактичне проживання від 02.10.2018 року, складеним КСН «Женмчужний» встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом з донькою ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 .

Актом обстеження матеріально-побутових умов за адресою АДРЕСА_2 від 01.10.2018 року встановлено, що позивачка проживає сумісно з донькою ОСОБА_5 , умови проживання дитини добрі.

Відповідно до медичної довідки № 399 від 07.06.2019 року дитина ОСОБА_6 потребує домашнього догляду з 22.06.2018 року. Догляд за дитиною здійснюється виключно матір`ю, що зазначено у відповіді КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 5 м. Маріуполя» від 10.10.2018 року.

ОСОБА_1 отримує допомогу як малозабезпечена сім`я, що зазначено в довідках управляння соціального захисту населення Лівобережного району ММР від 16.05.2017 року, від 21.03.2018 року.

За місцем проживання позивачка характеризується позитивно.

Згідно довідки про неотримання аліментів від 05.10.2018 року, наданою Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області, Лівобережним відділом ДВС м. Маріуполя встановлено, що заборгованість по аліментам з ОСОБА_2 становить 69918,27 гривень.

Відповідно до положень ст. 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав до суду має право звернутись, зокрема, особа, в сім`ї якої проживає дитина.

Згідно з ч. 4 ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

У висновку органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав від 12.042019 року зазначено, що встановлені факти можуть бути достатньою підставою для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.76 - 78, 81 ЦПК України.

У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, і те, що відповідач, не бажаючи реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним батьківських обов`язків, тим самим не оспорює наявних підстав для позбавлення його батьківських прав.

Виходячи з інтересів дитини, обставин, що були встановлені в судовому засіданні, приймаючи до уваги, що батько не опікується долею дитини, не відвідує, не спілкується, її життям не цікавиться, малолітня дитина фактично не знає свого батька, не отримує від нього тепла та батьківської турботи, батько не утримує дитину, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у сумі 704,80 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 265, 268, 280,281 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Служба у справах дітей по Лівобережному району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Служба у справах дітей по Лівобережному району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, адреса: пр.Миру, 70, м. Маріуполь, 87500.

Повне рішення складено 06 червня 2019 року.

Суддя О.О. Костромітіна