Справа № 214/1370/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 червня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

секретар судового засідання - Печарник З.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою, яка надійшла до суду поштовою кореспонденцією 19.02.2019 року, в якій просить суд визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою АДРЕСА_1 , зі зняттям їх з реєстраційного обліку у вказаній квартирі без їх згоди.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що йому на підставі ордеру належить право користування жилим приміщенням (квартирою) АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі значаться зареєстрованими його діти та внук- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які фактично в квартирі не проживають з березня 2003 року, їхніх речей у квартирі не має, про збереження за ними права користування домовленості не існує. За квартиру ніхто із відповідачів не платить, не компенсує вартість за сплачені комунальні послуги, що є тягарем для нього та підставою для нарахування на нього додаткових коштів за комунальні послуги. Він неодноразово намагався знайти відповідачів та вмовити їх знятись з реєстрації у добровільному порядку, але це виявилось неможливим, у зв`язку з їх небажанням. Оскільки зняти з реєстраційного обліку їх місце проживання в досудовому порядку він не має можливості, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою від 13.03.2019 року відкрито провадження та справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, у подальшому подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримавши пред`явлені вимоги.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо визнання його таким, що втратив право користування, однак заперечував щодо зняття його з реєстраційного обліку та пояснив, що вже тривалий час не проживає у спірній квартирі.

Відповідач ОСОБА_3 заперечувала щодо задоволення позовних вимог, оскільки хоча і не мешкає у вказаній квартирі вже більше двадцяти років, однак не має у власності іншого житла.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що не проживає у спірній квартирі понад 15 років, однак заперечує щодо позовних вимог позивача.

У подальшому сторони подали заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, відповідач ОСОБА_3 , ОСОБА_2 позовні вимоги не визнають, просять суд відмовити у їх задоволенні. Відповідач ОСОБА_4 частко визнає, заперечує щодо зняття його з реєстраційного обліку.

Представник третьої особи, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та прийняття рішення на розсуд суду.

Оцінюючи змагальний характер цивільного судочинства, значення справи для сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що згідно з ордеру на житлове приміщення № 2017, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Міської ради народних депутатів від 10.05.1978 року, ОСОБА_5 з сім`єю з 6 осіб, надано право зайняття житлового приміщення житловою площею 38,58 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1 (зворот а.с. 7).

Як вказував позивач, що підтверджується довідкою Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради №0116-12/4635 від 01.10.2018 року (а.с.5), в зазначеному житловому приміщенні зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5).

Відповідно до акту від 22.02.2018 року, засвідченого ТОВ «Житлосервіс-КР» (а.с.6), з березня 2003 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не проживають в житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 .

Визначаючи характер спірних правовідносин, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вони склались між наймачем житла та членами його сім`ї, у зв`язку з чим регулюються положеннями Житлового кодексу УРСР.

Згідно з ч. 1 ст. 61 Житлового кодексу УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У силу положень ч.1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Хоча у судовому засіданні відповідачі і заперечували щодо позовних вимог, разом з тим визначальним для застосування положень про визнання особи такою, що втратила право користування є відсутність цієї особи у встановлені строки, що було встановлено судом під час судового розгляду.

Таким чином судом було встановлено, що відповідачі не мешкають у квартирі АДРЕСА_1 більше шести місяців. Більш того, факт їх не проживання у вказаній квартирі не заперечувався самими відповідачами та ними не було надано суду доказів поважності їх не проживання у вказаній квартирі.

Оскільки відповідачі в належному позивачеві житловому приміщенні не проживають понад шість місяців, добровільно обравши собі інше постійне місце проживання, в той час як реєстрація місця проживання відповідачів створює позивачеві перешкоди в користуванні квартирою, обмежуючи права ОСОБА_5 та він вимушений сплачувати за відповідачів додатково комунальні послуги, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених ним вимог позову та необхідність їх задоволення із визнанням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 таким, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.ст. 6, 8 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов`язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням.

Таким чином рішення суду про визнання відповідачів, такими що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 є підставою для зняття відповідачів з реєстрації.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.141 ЦПК України суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідачів на його користь судовий збір в рівних частинах з кожного по 234,93 грн. (а.с.15).

На підставі викладеного, відповідно до ст. 61, 64, 71, 72 ЖК України, ст. 10, 12,13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 234 (двісті тридцять чотири) гривні 93 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 234 (двісті тридцять чотири) гривні 93 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 234 (двісті тридцять чотири) гривні 93 коп.

Рішення є підставою для зняття ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 з реєстраційного обліку місця проживання.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відомості про сторін:

ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення складено та підписано 11.06.2019 року.

Суддя Н.Г. Гринь