22.05.2019 Єдиний унікальний номер 205/1200/19
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/1200/2019
Номер провадження: 2/205/1205/2019
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2019 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,-
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що згідно наказу командира військової частини від 20.12.2016 року № 284, номер обслуги 2 зенітного артилерійського взводу зенітної артилерійської батареї зенітного артилерійського дивізіону, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Відповідач), який прибув із Дніпропетровського ОВК м. Дніпро, з 20.12.2016 року був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій службі) від 29.09.2017 року № 202, солдата ОСОБА_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 29.09.2017 року через службову невідповідність. На час виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття з усіх видів забезпечення, за ОСОБА_1 , згідно довідки-розрахунку № 740 та книги грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 , утворилась заборгованість за речове майно, строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу, в сумі 6 849 (шість тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 24 коп. Отже, станом на 29.01.2019 року відповідач не відшкодував вартість виданих йому предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився з урахуванням зносу в сумі 6 849 (шість тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 24 коп., що підтверджується довідкою № 118/1/п.
У зв`язку з вищевикладеним представник позивача змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України кошти у сумі 6 849 (шість тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 24 коп., в якості відшкодування майнової шкоди та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с.38).
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, ніяких заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Матеріалами справи підтверджено, що військова частина НОМЕР_1 є складовою частиною Збройних Сил України, підпорядкована Міністерству оборони України, включена до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України і перебуває на утриманні державного бюджету. При цьому основні фонди, обігові кошти та майно військової частини НОМЕР_1 є державною власністю, перебувають у сфері управління Міністерства оборони України і закріплені за військовою частиною НОМЕР_1 на праві повного господарського відання.
Судом встановлено, що згідно витягу із наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20.12.2016 року за № 284, відповідно до ст. ст. 19 та 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на підставі п. 18 і 42 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 , призначений наказом командира військової частини польової пошти НОМЕР_2 (по особовому складу) від 20.12.2016 року № 152-РС на посаду номера обслуги 2 зенітного артилерійського взводу зенітної артилерійської батареї зенітного ракетно - артилерійського дивізіону, який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зарахований до списків особового складу та всі види забезпечення, з 20.12.2016 року, на продовольче забезпечення за нормою № 1 (обід) з 27.12.2016 року (а.с.6).
Судом також встановлено, що відповідно до картки обліку військового майна особистого користування № 1386 від 25.07.2017 року Міністерством оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 відповідачу видано речове майно, згідно визначених норм (а.с. 10-11).
Судом також встановлено, що згідно витягу із наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.09.2017 року за № 202, солдата військової служби за контрактом зенітного артилерійського взводу зенітного ракетно - артилерійського дивізіону, ОСОБА_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 29.09.2017 року за № 152- РС, відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04.04.2006 року № 3597-ІV з військової служби за підпунктом «е» (через службову невідповідність), вважати таким, що справи та посаду здав 29.09.2017 року. З 29.09.2017 року виключити із списків особового складу частини, зняти з усіх видів забезпечення, і продовольчого забезпечення за нормою № 1 (у зв`язку з перебуванням на навчаннях в польових умовах) з 30.09.2017 року і направити для зарахування на військовий облік до Ічнянського РВК Чернігівської області (а.с.12).
Матеріалами справи підтверджено, що на момент виключення зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення, згідно довідки-розрахунок № 740 за відповідачем рахувалось речове майно, строки носіння якого не вийшли, а саме: «кашкет половий, шапка феска, панама Варан, рукавички при тр., костюм полев. н/о, костюм полев. Варан, куртка вітроволог зах., брюки вітроволог. зах., сорочка боевая, ботинки в/б ТУ 2016, ботинки в/б зим.Б, ботинки в/б летн. В., фуфайка ТУ 2016, тельник майка, труси, носки летние, носки зимние», на загальну суму 6 849 (шість тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 24 коп. (а.с. 13).
Таким чином, згідно довідки № 118/1/п від 29.01.2019 року за солдатом ОСОБА_1 рахується дебіторська заборгованість за недонос речового майна, яке не вислужило встановлені строки на суму у розмірі 6 849 (шість тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 24 коп. (а.с. 17).
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Частиною 2 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно частини 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.
Згідно із статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, та військовослужбовці одержують грошове та речове забезпечення за рахунок держави.
Також Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України № 243 від 23 червня 1995 року (далі Положення), визначено підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ним службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. За шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України.
Згідно з пункту 2 цього Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода заподіяна розкраданням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршення або зниження його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або залишкової виплати.
Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
Зважаючи на ті обставини, що відповідач був звільнений з військової служби з військової частини НОМЕР_1 у запас за пунктом «е» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (через службову невідповідність), позивач має право на утримання з нього вартості предметів речового майна строки носіння яких не закінчилися, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 55, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, -
1. Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя: Мовчан Д.В.