Справа №463/6203/16-ц
Провадження №2/463/137/19
УХВАЛА

про компенсацію судових витрат

12 червня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Шеремети Г.І.

за участю секретаря судових засідань Козак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву відповідача ОСОБА_1 про компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи №463/6203/16-ц (провадження №2/463/137/19) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про визнання договорів недійсними, визнання права власності, витребування майна та зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку вимог ст..142 ЦПК України із заявою про компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи №463/6203/16-ц (провадження №2/463/137/19) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про визнання договорів недійсними, визнання права власності, витребування майна та зобов`язання до вчинення дій. Просив стягнути з позивача ОСОБА_2 на його користь 6 225,00 грн. судових витрат здійснених на оплату правової допомоги адвоката, здійснених у зв`язку із розглядом цивільної справи №463/6203/16-ц (провадження №2/463/137/19).

Заяву мотивує тим, що ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 18.04.2019 року позов ОСОБА_2 залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судові засідання по справі. На думку заявника, залишення позову без розгляду свідчить про безпідставність поданого ОСОБА_2 позову щодо майна відповідача ОСОБА_1 . Внаслідок таких необґрунтованих дій позивача відповідач ОСОБА_1 змушений був звернутись до адвоката для отримання правової допомоги у зв`язку з розглядом цивільної справи №463/6203/16-ц, на оплату якої здійснив витрати у розмірі 6 225,00 грн, які в порядку вимог ч.5 ст.142 ЦПК України просить стягнути з позивача.

Оглянувши матеріали заяви про стягнення судових витрат та додані до неї документи, а також матеріали цивільної справи №463/6203/16-ц суд приходить до висновку про наступне.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 18.04.2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про визнання договорів недійсними, визнання права власності, витребування майна та зобов`язання до вчинення дій залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судові засідання по справі.

Згідно з ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до частини 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Аналіз вказаних положень законодавства свідчить про те, що підставою для компенсації відповідачу здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, є встановлення факту необґрунтованих дій позивача. Поряд з цим в ЦПК України не визначено, що розуміється під необґрунтованими діями позивача.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Оцінюючи подану відповідачем ОСОБА_1 заяву про стягнення судових витрат на предмет її мотивованості та обґрунтованості заявлення, а також відповідності вищенаведеним положенням законодавства, суд вважає, що залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки позивача не може свідчити про необґрунтованість поданого позову. Пред`являючи до суду позов про визнання правочинів недійсними, витребування майна та вчинення інших дій, позивач вважала, що її права порушено, а тому з метою їх захисту звернулась до суду. Неявки в судові засідання позивача не можуть свідчити про необґрунтованість її дій, оскільки про поважність причин неявок суд не повідомляла.

Зважаючи на те, що залишення позову без розгляду не свідчить про його безпідставність і необґрунтованість, а відтак не може бути підставою для визнання дій позивача необґрунтованими як по пред`явленню позову, так і по неявках в судові засідання. А тому в задоволенні заяви про компенсацію здійснених судових витрат слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 141,142 ЦПК України, суд-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи №463/6203/16-ц (провадження №2/463/137/19) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про визнання договорів недійсними, визнання права власності, витребування майна та зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: Шеремета Г. І.