КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9041/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича щодо стягнення витрат виконавчого провадження, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року, постановлену під головуванням судді Величко Т.О.,-

встановила:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення скаржника та його представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що дії чи бездіяльність приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

З матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2017 року Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 759/15553/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за грошовим зобов`язанням грошові кошти у розмірі 3 288 065 грн 00 коп., а також 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 13 230 грн 00 коп. та понесені судові витрати у розмірі 3 654 грн 00 коп., всього 3 304 949 грн 00 коп.

04 вересня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Турчиним А.А. винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Звертаючись до суду із скаргою, ОСОБА_1 просив: визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина А.А. щодо винесення 04 вересня 2018 року постанови про стягнення з боржника ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у сумі 33 039 грн 82 коп. в межах виконавчого провадження № 56781143; визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина А.А. щодо винесення 04 вересня 2018 року постанови про стягнення з боржника ОСОБА_1 на проведення виконавчих дій у сумі 33 039 грн 82 коп. в межах виконавчого провадження № 56781143; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина А.А. усунути порушення; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина А.А. про виконання ухвали повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже законодавством чітко визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки постанова приватного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» сама є виконавчим документом, що знаходиться в прямій залежності саме від виконання чи невиконання судового рішення, вона не може бути процесуальним рішенням щодо виконання цієї постанови, як виконавчого документу, та відповідно не може бути оскаржена до адміністративного суду, колегія суддів не приймає, оскільки оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій відноситься до юрисдикції адміністративних судів та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 26 березня 2019 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 01 липня 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко