Справа № 454/1297/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Матвійчук Г.М.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Чернявського Р.І.

представника третьої особи Служби у справах дітей Сокальської РДА Шевчук М.М., Кунах Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Сокальської РДА про негайне відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання, ,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом та просить відібрати малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідачки ОСОБА_2 та повернути дитину батькові. Також просить допустити негайне виконання рішення та стягнути з відповідачки на його користь судовий збір та витрати на правову допомогу.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою а після його розірвання між сторонами часто виникають конфлікти з приводу спілкування із дитиною.

На даний час в провадженні суду знаходиться справа про визначення місця проживання дитини з батьком чи матір`ю, однак рішення у справі ще не прийнято.

Зазначає, що рішенням Сокальського районного суду №454/2536/18 малолітню дочку ОСОБА_4 відібрано в ОСОБА_1 та повернуто її за попереднім місцем проживання із матір`ю, однак 28.03.2019р. вказане рішення скасоване колегією суддів Львівського апеляційного суду.

Згідно Розпорядження Органу опіки та піклування Сокальської РДА від 31.08.2018р. місце проживання дитини визначено з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Однак 27.03.2019р. ОСОБА_2 взяла дитину для проведення з нею вільного часу та поїхала у невідомому напрямку. З того часу позивачу невідомо місце знаходження дитини. Позивач намагався шукати дитину через правоохоронні органи, однак результати були марними, оскільки працівники поліції відмовляються розшукувати дитину через обмежувальний припис встановлений рішенням Сокальського районного суду від 11.03.2019р. Окрім того, представник відповідача заявив працівникам поліції, що дитина буде проживати із ОСОБА_2 до того часу, поки рішенням суду не буде визначено місце проживання дитини одним із батьків. За таких обставин та посилаючись на Розпорядження служби у справах дітей Сокальської РДА від 31.08.2018р., позивач змушений звернутися до суду із даним позовом та просить негайно відібрати дитину у ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Матвійчук Г.М. позовну заяву підтримали повністю, просили задовольнити. Позивач наголошував на тому, що на сьогоднішній день є Розпорядження голови Сокальської РДА від 31 серпня 2018р., яким визначено місце проживання його доньки ОСОБА_5 з батьком, однак відповідач самочинно змінила місце проживання дитини не повідомляє де знаходиться дочка. Дитина хворіє потребує спеціального харчування, лікування, а її мати не займається дитиною. Вказує, що колишня дружина позбавляє його спілкування з донькою, він не володіє інформацією в якому вона стані, чи не хворіє, чи нормально харчується. Дійсно він наполягав, щоб дружина написала в нотаріуса йому розписку про те що вона зобов`язана повернути йому доньку його сестрі ОСОБА_6 . Дійсно в червні-липні 2018р. він забрав дитину, оскільки остання потребувала лікування, в серпні 2018р. він повернув доньку матері. Наголошує, що відповідачка не виконує розпорядження голови Сокальської РДА відносно його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, так як згідно встановленого графіку побачень з донькою, неодноразово, колишня дружина не надавала йому доньку, її не було за місцем проживання. Тому він з цього приводу неодноразово звертався в поліцію, проте розпорядження голови адміністрації не є рішенням суду, а тому не закріплено на законодавчому рівні механізму його виконання в примусовому порядку. ОСОБА_7 його відома відповідачка могла поїхати з дитиною до Львова до своєї сестри, або в Карпати. Одного разу він приїхав до Львова щоб побачитись з донькою, донька мала температуру. На його думку, відповідачка погана мати, не займається дитиною, є небезпека залишати її з нею, слід також враховувати прихильність дитини до нього.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Чернявський Р.І. в судовому засіданні проти позову заперечили, вважають його безпідставним і передчасним, просять суд відмовити. Також долучили письмові докази про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Відповідач ОСОБА_2 пояснила, що на даний час вона проживає в с АДРЕСА_2 району в свого дідуся, оскільки за адресою по АДРЕСА_3 проводить ремонт в будинку. За цією адресою вони разом з позивачем проживали, коли перебували у шлюбі. Дитина проживає разом з нею. Вона перебуває в декретній відпустці. Мала намір віддати дитину в садочок у №9 в м.Сокаль, проте після конфлікту її колишнього чоловіка з вихователями, дитина залишилась з нею вдома. Їхній доньці в жовтні цього року виповниться три роки. За спеціальністю вона лікар стоматолог. Але загальні основи лікарської професії знає, оскільки навчалась в Національному медичному університеті ім.Богомольця в м.Києві. Їхня дитина в нормальному задовільному стані, активна, не хворіє. В дитини діагностовано відсутність ферменту на розчеплення лактози. Тому вона не може вживати молочних продуктів, яєчного жовтка, хліба. У зв`язку з чим у неї бувала висипка (атопічний дерматит тобто діатез), що характерно для маленьких дітей. Окрім того, недавно вона самостійно виявила, що в доньки алергія на цукор від нього її висипає. Твердження позивача про висипку дитини на статевих органах, є не що іншим як дисбактеріоз після вживання антибіотиків. З березні 2019р. вона з донькою неодноразово відвідували психолога в м.Львові, оскільки через агресивний характер батька, стреси внаслідок її побиття та ображання нецензурними словами батьком в присутності дитини. Донька стала агресивною, вночі зривається, плаче, б`є інших дітей. Психолог пояснила, що це реакція дитини на психологічний стан батьків. Дитина неодноразово її питає: «Мама ти боїшся тата…». Донька боїться позивача. В свою чергу вона боїться, щоб позивач не проявляв агресію відносно дитини та не забрав її у неї. Вона не спілкується з родиною позивача так як вони негативно проти неї налаштовані. В нотаріуса написала заяву під тиском колишнього чоловіка, так як боялася, що він взагалі забере дитину та не дозволить з нею бачитись, оскільки останнє розпорядження голови РДА визначило місце проживання з батьком. На даний час ухвалено рішення суду, яким визначено місце проживання з нею. На її думку не має жодних законних підстав забирати доньку у неї.

Представник відповідача ОСОБА_8 пояснив, що після відкриття провадження у справі за позовом його довірительки до колишнього чоловіка про визначення місця проживання дитини з матір`ю, службою у справах дітей Сокальської РДА від 18.08.2018р. надано висновок про доцільність проживання дитини разом з матір`ю. На якій підставі через декілька днів винесено розпорядження голови РДА яким змінено місце проживання дитини? Голова адміністрації підписує таке розпорядження на підставі рішення комісії, яка складається з 16 членів. До складу комісії входять представники різних служб. Комісія є колегіальним органом та приймає рішення більшістю голосів. Згідно інформації, всі члени комісії, окрім представника служби у справах дітей ОСОБА_9 . проголосували щоб визначити місце поживання дитини з батьком. Вказане рішення є не вмотивоване. На даний час проводиться перевірка за чиєю заявою ініціювалось прийняття доленосного рішення комісії. Разом з тим на даний час вирішено спір в судовому порядку про визначення місця проживання доньки ОСОБА_5 разом з матір`ю. Про що й зазначив 28.03.2019р. в постанові апеляційний суд Львівської області, що у даній ситуації передчасно вирішувати питання про негайне відібрання дитини оскільки слід дочекатись рішення суду про визначення місця проживання дитини. Враховуючи негативну поведінку позивача, який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї, непокору працівникам міліції в стані алкогольного сп`яніння тощо. Окрім того, на даний час на розгляді в суді перебуває кримінальна справа про обвинувачення позивача по ст.125 ч.1 КК України. Тому негайне відібрання дитини та залишення її за місцем проживання з батьком є загрозою для її життя та здоров`я, явно суперечить її інтересам.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Сокальської РДА Шевчук М.М. вирішення даного питання поклала на розсуд суду. Разом з тим повідомила, що після відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з матір`ю, службою у справах дітей Сокальської РДА від 18.08.2018р. надано висновок про доцільність проживання дитини разом з матір`ю. Чому через декілька днів винесено розпорядження голови РДА щодо місця проживання доньки ОСОБА_5 з батьком їй невідомо. Окрім того, жодної негативної інформації в їхній службі щодо матері ОСОБА_2 не має (аморальний спосіб життя, зловживання спиртними напоями тощо).

Вислухавши думку учасників та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено в ході розгляду справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Сокальського районного суду №454/134/18 від 03.05.2018р.

За час перебування у шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Після розірвання шлюбу, за домовленістю сторін дитина залишилася проживати з матір`ю.

Дані факти знайшли своє спростування у матеріалах справи та не оспорюється її учасниками.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 2, 4 ст.150, ч. 1 та 2 ст.155 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані поважати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, а мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" наголошує на тому, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

17.08.2018 року Служба у справах дітей Сокальської РДА прийняла рішення та визначила місце проживання ОСОБА_3 разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 .

Проте згідно Розпорядження Сокальської РДА №537 від 31.08.2018 року визначено місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач посилається на Розпорядження Сокальської РДА №537 від 31.08.2018р., яке є чинним, та просить суд повернути дочку ОСОБА_4 за попереднім її місцем проживання з батьком.

27.03.2019р. ОСОБА_2 зобов`язалася повернути малолітню дитину ОСОБА_3 сестрі батька своєї дитини ОСОБА_11 , про що зроблено письмову заяву та завірено приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Ковальчуком І.Т.

Однак вже ІНФОРМАЦІЯ_2 року батьком дитини ОСОБА_1 подано заяву в поліцію у якій він просить оголосити малолітню дочку ОСОБА_4 в розшук, оскільки йому невідоме місце знаходження дитини, а згодом подано аналогічні заяви до Служби у справах дітей Сокальської РДА

На виконання встановлення місця знаходження дитини здійснено ряд перевірок і запитів органами Сокальського відділення поліції та Службою у справах дітей Сокальської РДА, з яких встановлено, що малолітня дочка ОСОБА_10 перебуває із матір`ю ОСОБА_2 , однак повідомити їхнє місце перебування адвокат Чернявський ОСОБА_12 відмовився, посилаючись на заборонний припис встановлений Сокальським районним судом від 11.03.2019р.

Як встановлено при розгляді даної справи та неодноразово підтверджено її учасниками між сторонами склалися неприязні відносини через спір щодо визначення місця проживання дитини та участі другого із батьків у вихованні дитини, зокрема:

- 28.03.2019р. Львівський апеляційний суд переглядаючи рішення першої інстанції у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Сокальської РДА про негайне відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання, стягнення моральної шкоди - скасував вказане рішення;

- 04.04.2019р. ухвала про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про негайне відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання;

- 04.06.2019р. рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Позивач ОСОБА_1 покликається на те, що відповідач взяла дитину для побачення та не повертає її, самочинно змінила місце проживання дитини та не повідомляє її місце знаходження, тобто має місце викрадення дитини.

Згідно ст. 157 СК України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Окрім того, батьків законодавством зобов`язано вирішувати всі питання виховання дитини спільно.

Законодавством також встановлено правовий механізм визначення місця проживання дитини, а саме: рішення (висновок)опіки та піклування ( в досудовому порядку) та рішення суду (ст.ст. 19, 161 СК України).

На даний момент Сокальським районним судом 04.06.2019 прийнято рішення у цивільній справі №454/1921/18 та визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 разом із матір`ю.

Однак вказане рішення не набрало законної сили, тому на даний момент неможливо встановити з ким із батьків буде проживати малолітня дитина. До вирішення спору в судовому порядку ні Розпорядження голови РДА ні Висновок служби у справах дітей не є тим документом, який визначає місце проживання дитини.

Вирішуючи питання про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_3 в її матері та передання її за попереднім місцем проживання із батьком зазначаю, що позивачем не наведено будь-яких виключних обставин, які б викликали крайню необхідність розлучення дитини з матір`ю.

Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Позиція, що дитина може бути розлучена з матір`ю у виняткових випадках, також викладена у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України».

Насамперед, суд враховує, що відібрання дитини від матері позбавить дитину батьківської турботи та допомоги і може призвести до погіршення її становища, враховуючи вік дитини - два роки та те, що тривале перебування дитини за межами її місця постійного проживання і без присутності матері, особлива прив`язаність до якої характерна для дітей такого віку, негативно впливатиме на розвиток емоційно-вольової сфери дитини такого віку.

Також суд враховує дані матері дитини - ОСОБА_2 , яка характеризується позитивно як хороша та дбайлива мама, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, алкогольними напоями не зловживає.

Суд критично оцінює доводи позивача відносно неналежного виховання та догляду за дитиною відповідачкою, оскільки такі не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, зокрема доводи позивача про неналежне лікування дитини відповідачкою спростовуються наданою інформацією головного лікаря Сокальської ЦРЛ з якої встановлено, що обоє із батьків зверталися до медичного закладу з приводу лікування їхньої дочки. Проте із поданої інформації також вбачається, що ОСОБА_1 звертався до медичного закладу частіше та саме у той період коли дочка ОСОБА_13 проживала із ним - червень та липень 2018 року.

Із пояснень ОСОБА_2 відомо, що вона має медичну освіту тому володіє інформацією як лікувати дитину без безпідставних звернень до лікаря. Також повідомила, що після тривалого та інтенсивного лікування стало відомо, що дочка ОСОБА_10 має атопічний дерматит (діатес), однак після виявлення у дитини алергії на молочні продукти дерматит більше не турбує малечу.

Також суд враховує дані батька дитини - ОСОБА_1 , якому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та скеровано до суду обвинувальний акт. Також позивача було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності: ч.1 ст.173-2 КУпАП, ст.185 КУпАП, ч.2 ст.173-2 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП. Окрім того рішенням Сокальського районного суду від 11.03.2019р. позивачу встановлено обмежувальний припис відносно ОСОБА_2

Згідно ст. 163 СК України зазначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними та мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Оцінивши наявні у справі докази приходжу до висновку про те, позивач відповідно до ст.77 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві покликаючись на ст.162 СК України щодо того, що відповідачка не дбає про здоров`я дитини, не забезпечує її належним чином, а отже необхідності відібрання дитини у відповідачки є передчасним. Також враховуючи той факт, що на даний момент немає ні висновку органу опіки та піклування ні судового рішення, яке б набрало законної сили про визначення місця проживання дитини одним із батьків, судом не встановлено виняткових обставини для розлучення дитини зі своєю матір`ю, а тому позов є необгрунтованим та передчасним.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, згідно норми ст.141 ЦПК України суд враховує значення справи для сторін, викликаний публічний інтерес, поведінку сторін під час розгляду справи та інші обставини ,які мають значення для справи. Також як вбачається з матеріалів справи, вимога ОСОБА_1 щодо відшкодування йому судових витрат, пов`язаних із розглядом справи є похідною вимогою від відібрання дитини в матері та повернення її батькові. За відсутності підстав для задоволення вимоги щодо відібрання дитини відсутні будь-які підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача судових витрат та витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Сокальської РДА про негайне відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 24.06.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Сокальської районної державної адміністрації, місцезнаходження: вул.Шептицького,61/2, м.Сокаль, Львівська область.

Головуючий: Л. Ю. Фарина