Ухвала

15 липня 2019 року

м. Київ

справа № 712/9560/18

провадження № 61-12259ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 01 лютого 2019 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 22 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача та визнання договору частково недійсним,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», в якому просила визнати частково недійсним договір № SAMDN7347 від 10 листопада 2012 року та додаткові угоди до нього в частині відкриття додаткового карткового рахунку № НОМЕР_1 та визнати недійсними всі операції за даним рахунком.

Звертаючись до суду ОСОБА_1 зазначила, що 21 жовтня 2016 року вона дізналася про те, що по картковому рахунку без її згоди було піднято кредитний ліміт та відкрито додатковий картковий рахунок № НОМЕР_1 , за допомогою якого було здійснено зняття коштів та придбання товарів, а саме:

09 липня 2016 року зняття готівки у банкоматі на суму 1 800 грн;

10 липня 2016 року зняття готівки у банкоматі на суму 100 грн;

10 липня 2016 року зняття готівки у банкоматі на суму 4 000 грн;

10 липня 2016 року зняття готівки у банкоматі на суму 1 600 грн;

11 липня 2016 року зняття готівки у банкоматі на суму 200 грн;

11 липня 2016 року покупка товару на суму 4 451,87 грн;

14 липня 2016 року покупка товару на суму 4 229,27грн;

15 липня 2016 року покупка товару на суму 4 451,87 грн.

Вищевказані трансакції позивач не проводила, за збільшенням кредитного ліміту та відкриттям додаткового карткового рахунку до банку ні усно, ні письмово не зверталася.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 01 лютого 2019 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 22 травня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

22 червня 2019 року ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 , надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 01 лютого 2019 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 22 травня 2019 року в указаній вище справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 01 лютого 2019 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 22 травня 2019 року, справу направити на розгляд суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справинезначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2019 року

(на час подання касаційної скарги) - 1 921, 00 грн.

Предметом позову у справі є вимога про захист прав споживача та визнання договору частково недійсним. Ціна позову у справі станом на 01 січня 2019 року не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921, 00 грн х 500 = 960 500, 00 грн) та становить 20 833,01 грн.

Справа є незначної складності, ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані ОСОБА_1 рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 01 лютого 2019 року та постанова Апеляційного суду Черкаської області від 22 травня 2019 року ухвалені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 01 лютого 2019 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 22 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача та визнання договору частково недійсним.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький