Головуючий у І інстанції Котлярова І.Ю.
Провадження № 22-ц/824/6666/2019 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Сержанюка А.С.,

при секретарі: Зубленку Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 20 лютого 2019 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віта Володимирівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В позовній заяві містилося клопотання позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. від 04 лютого 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми неустойки за п. 8.3 договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. 24 листопада 2017 року, реєстровий № 1526, строк виконання зобов`язань за яким настав 24 листопада 2017 року у розмірі 2 224 008,00 грн., а також витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису нотаріуса в розмірі 1700,00 грн.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20 лютого 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. від 04 лютого 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми неустойки за п. 8.3 договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. 24 листопада 2017 року, реєстровий № 1526, строк виконання зобов`язань за яким настав 24 листопада 2017 року у розмірі 2 224 008,00 грн., а також витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису нотаріуса, в розмірі 1 700,00 грн. до вирішення справи по суті.

Не погоджуючись з ухвалою, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Боков І.О. подав на ухвалу апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу про забезпечення позову скасувати та постановити по справі нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Представник відповідача в апеляційному суді подану апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Представники позивача в судовому засіданні проти задоволення скарги відповідача заперечили та просили ухвалу суду залишити без змін, як таку, що постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні бути реалізовані лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами наявний спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, в зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для забезпечення позову у спосіб, визначений позивачем.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що обраний позивачем вид забезпечення позову знаходиться у прямому зв`язку із предметом даного спору, і невжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності його вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, призведе до порушення майнових прав позивача, в зв`язку із чим обґрунтованим є висновок суду про наявність підстав до задоволення заяви позивача про забезпечення позову. При цьому, задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції врахував обставини, які можуть утруднити в майбутньому виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, та дійшов обґрунтованого висновку щодо співмірності заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 законності та обґрунтованості висновків суду не спростовують, оскільки суд, задовольняючи заяву про забезпечення позову, пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір, з`ясував обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову вимогам ОСОБА_2 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування згідно вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 20 лютого 2019 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: