Справа № 526/1541/18
Провадження № 2/526/41/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Тищенко Л.І.

з участю секретаря Синепол С.А.

представника позивача адвоката Рожніва Я.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Гадяцької державної нотаріальної контори про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

до суду звернувся ОСОБА_1 ізпозовною заявою доОСОБА_2 , Гадяцької державної нотаріальної контори про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування.

У позовній заяві позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . За життя батько склав заповіт, яким все його майно заповів у рівних долях своїм синам, а саме позивачуОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 Після смерті батька він та його брат ОСОБА_2 вступили в управління майном померлого. З цього приводу вони зверталися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно і 09 липня 2008 року Гадяцьким районним судом Полтавської області постановлено рішення у цивільній справі № 2-747 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Маритинівської територіальної громади Гадяцького району Полтавської області, яким визнано за ними право власності на спадкове майно, що складається з домоволодіння по АДРЕСА_1 та земельної ділянки, яка знаходиться за тією ж адресою, в рівних долях, тобто по Ѕ частині кожному.

Окрім того, 15 серпня 2008 року відповідач ОСОБА_2 отримав у Гадяцькій державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2-833 (спадкова справа № 717-04), на інше спадкове майно - земельну ділянку площею 2,280 га, яка перебуває на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У зв`язку з тим, що спадщина після померлого ОСОБА_3 була прийнята позивачем та ОСОБА_2 шляхом вступу в управління майном спадкодавця за правилами ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент відкриття спадщини, відповідач не мав права отримувати свідоцтво про право на спадщину за законом, яке йому було видане Гадяцькою державною нотаріальною конторою, при цьому не з`ясовано обставини наявності заповіту спадкодавця та прийняття спадщини іншими спадкодавцями.

Посилаючись на вищевикладене, позивач зазначає, що не має можливості оформити його спадкові права на частину належного йому спадкового майна - земельну ділянку у нотаріальному порядку.

З цих підстав, він звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 15.08.2008 державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 2-833 (спадкова справа № 717-04) на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - земельну ділянку площею 2,280 га, яка знаходиться на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом - земельну ділянку площею 2,280 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

08 листопада 2018 року, до початку розгляду справи по суті, від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він посилаючись на те, що у складеному батьком ОСОБА_3 заповіті визначено двох спадкоємців - його та брата ОСОБА_2 , враховуючи рівність часток спадкоємців за заповітом уточнив позовні вимоги в частині визнання права власності на спірну земельну ділянку, а саме просив визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом - Ѕ частину земельної ділянки площею 2,2815 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. В іншій частині позовні вимоги залишив без змін.

ПозивачОСОБА_1 направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник позивача адвокат Рожнів Я.Я. у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив їх задовольнити.

ВідповідачОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача Гадяцької державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без участі представника держнотконтори, проти позовних вимог позивача не заперечує.

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено.

Суд, дослідивши докази, заслухавши думку представника позивача адвоката Рожніва Я.Я., вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Гадяцької державної нотаріальної контори про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування підлягають до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Мартинівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

За життя, а саме 23 квітня 2003 року, ОСОБА_3 на випадок смерті зробив заповітне розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що за законом матиме право, заповів у рівних долях синам: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Даний заповіт посвідчено секретарем Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та зареєстровано в реєстрі за № 59.

Частиною 1 ст. 534 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, передбачалось, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Як свідчить довідка Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 25.04.2008, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вступили в управління майном у шестимісячний строк після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 , а саме користувалися майном померлого.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Підстави для прийняття спадщини визначені у ст. 549 ЦК УРСР, згідно якої значиться, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

На підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 09 липня 2008 року, яке набрало законної сили 21 липня 2008 року, за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано право власності на спадкове майно, що складається з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, яка знаходиться за тією ж адресою, в рівних долях.

Як зазначено у свідоцтві про право на спадщину за законом від 15 серпня 2008 року, посвідченому державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори, зареєстрованому у реєстрі за № 2-833 (спадкова справа № 717-04), спадкоємцем майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 2,280 га, яка знаходиться на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить померлому на підставі Державного акту серія НОМЕР_2 , виданого Мартинівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області 21.05.2002 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 719.

У матеріалах спадкової справи № 717-04 на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 наявні заяви спадкоємця ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину по закону. Окрім того, вбачається, що на ім`я відповідача ОСОБА_2 видавались свідоцтва про право на спадщину за законом: 07 жовтня 2004 року за реєстровим № 2658 на майно: 2780 шт простих іменних акцій, що знаходяться у ВАТ «Гадяцьке бурякогосподарство»; 15 серпня 2008 року за реєстровим № 2-833 на майно: земельна ділянка площею 2,280 га, яка знаходиться на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 15 серпня 2008 року за реєстровим № 2-834 на грошовий вклад. Відомостей щодо інших спадкоємців, які прийняли та/або відмовилися від спадщини в матеріалах спадкової справи немає.

Із довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (паю), кадастровий номер НОМЕР_3 (станом на 01.01.2018) вбачається, що її власником, відповідно до державного акту НОМЕР_4 , виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-833 від 15.08.2008, є відповідач ОСОБА_2 Нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки становить 76631,70 грн.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.07.2018, ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки загальною площею 2,2815 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , розташованої на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (дата державної реєстрації земельної ділянки 26.09.2008). Дана земельна ділянка з 30.01.2017 перебуває в оренді, її орендарем є Приватне акціонерне товариство «Гадяцьке бурякогосподарство», строк дії речового права - 31.12.2037.

Відповідно до ст. 1301 Цивільного кодексу України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, встановлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Порядок видачі свідоцтва про право на спадщину визначено статтею 67 Закону України «Про нотаріат», а видача свідоцтва про право на спадщину - статтями 68, 69 вказаного Закону (в редакції на час вчинення нотаріальної дії).

Відповідно до пунктів 206, 208, 209 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03 березня 2004 року № 20/5 (редакція, що діяла на час вчинення нотаріальної дії), свідоцтво про право на спадщину видається за заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, кожному з них окремо із визначенням прізвища, імені, по батькові та часток у спадщині інших спадкоємців; прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину; при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

З огляду на викладене, враховуючи, що у зв`язку з видачею ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом були порушені права позивача ОСОБА_1 , як спадкоємця за заповітом, а також під час видачі вказаного документа не враховано наявність заповіту спадкодавця, тому суд вважає, що свідоцтво від 15 серпня 2008 року, посвідчене державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 2-833 (спадкова справа № 717-04), на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме земельну ділянку площею 2,280 га, яка знаходиться на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва слід визнати недійсним, оскільки відповідач не мав законного права на успадкування всього спадкового майна після смерті батька, оскільки частину спадкового майна фактично успадкував його брату ОСОБА_1

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексуУкраїни, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що між сторонами існує спір щодо спадкового майна у вигляді земельної ділянки, а також ту обставину, що власником спірної земельної ділянки на даний час є відповідач, тому позовна вимога позивача в частині визнання за ним права власності на на Ѕ частину земельної ділянки площею 2,2815 га, яка розташована на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у порядку спадкування за заповітом підлягає до задоволення.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1301 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 263-265, 268ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Гадяцької державної нотаріальної контори про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 15 серпня 2008 року державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 2-833 (спадкова справа № 717-04), на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - земельну ділянку площею 2,280 га, яка знаходиться на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме на Ѕ частину земельної ділянки площею 2,2815 га, кадастровий номер: НОМЕР_3 , цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

Повний текст рішення складено 08 травня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Відомості, що не проголошуються:

ПозивачОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування): с. Мартинівка Гадяцького району Полтавської області , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування): с. Мартинівка Гадяцького району Полтавської області , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач Гадяцька державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул. Гетьманська, 49, м. Гадяч Полтавської області.

Головуючий Л. І. Тищенко