Справа № 309/1136/19
Провадження № 2/309/986/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я. В.

за участю секретаря Соймик Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах якої діє опікун ОСОБА_1

до

територіальної громади села Крайниково Хустського району Закарпатської області в особі Крайниківської сільської ради Хустського району Закарпатської області

про визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах якої діє опікун ОСОБА_1 звернулися в суд з позовом до територіальної громади села Крайниково Хустського району Закарпатської області в особі Крайниківської сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору

Позовні вимоги позивачами вмотивовані тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 їхній батько. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_4 . Після смерті батьків залишилось спадкове майно - житловий будинок та земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 залишив заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів своє майно ОСОБА_1 .. Мати ОСОБА_4 заповіту на випадок своєї смерті не залишила. Оскільки на час смерті кожного з батьків вони проживали і були зареєстровані разом із спадкодавцями, позивачі вважаються такими, що прийняли спадщину своїх батьків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Батько позивачів ОСОБА_5 був членом колгоспу «Дружба», 20 грудня 1989 року виконавчим комітетом Хустської районної Ради народних депутатів йому було видано як голові колгоспного двору свідоцво на право власності колгоспного двору на житловий будинок, яким посвідчено, що в цілому житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 . Як з`ясувалось при зверненні до нотаріуса, правовстановлюючим документом на житловий будинок, де жила сім`я, є свідоцтво на право власності колгоспного двору на житловий будинок. Нотаріусом було роз`яснено, що він не може видати їм свідоцтво про право на спадщину, оскільки житловий будинок зареєстровано як власність колгоспного двору, головою якого був їх батько, при цьому у свідоцтві не перераховані усі члени колгоспного двору та не визначені їх частки. Для визначення кола співвласників житлового будинку після припинення колгоспних дворів потрібно звернутись в суд.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, в якій просять розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник територіальної громади с.Крайниково в особі Крайниківської сільської ради в судове засідання не з`явився. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, не заперечують проти задоволення позовних вимог.

В зв`язку із цим суд, враховуючи письмові заяви сторін , вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про розгляд справи без їх участі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла до 16.12.1993 року, двір може мати статус колгоспного за умови, якщо члени двору працюють у колгоспі.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років поспіль до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (у цей строк не включаються час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, а також хвороба). Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

На момент припинення колгоспного двору членами якого були ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , відтак відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР вони набули право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 як члени колгоспного двору в рівних частках - по 1/3 кожного. Після смерті батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилась спадщина на 1/3 частку житлового будинку, яку як спадкоємець за заповітом прийняла ОСОБА_6 (ст. 1235 ЦК України). Інші спадкоємці першої черги: дружина ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_2 як непрацездатні (одна за віком, друга як інвалід дитинства першої групи) прийняли спадщину ОСОБА_3 за правом на обов`язкову частку у спадщині чоловіка /батька

З урахуванням вищенаведених обставин членам колишнього колгоспного двору якого на момент припинення існування колгоспних дворів були ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , вони набули право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 як члени колгоспного двору в рівних частках - по 1/3 кожного. Після смерті батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилась спадщина на 1/3 частку житлового будинку, яку як спадкоємець за заповітом прийняла ОСОБА_6 Інші спадкоємці першої черги: дружина ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_2 як непрацездатні (одна за віком, друга як інвалід дитинства першої групи) прийняли спадщину ОСОБА_3 за правом на обов`язкову частку у спадщині.

Розподіл часток у праві власності на житловий будинок після смерті ОСОБА_3 : ОСОБА_4 - 1/3 власна частка члена колгоспного двору + (1/3 : 4 х 1/2) обов`язкова спадкова частка = 1/3 + 1/24 = 9/24; ОСОБА_2 - 1/3 власна частка члена колгоспного двору + (1/3 : 4 х 1/2) обов`язкова спадкова частка = 1/3 + 1/24 = 9/24 ОСОБА_7 - частка за заповітом 1/3 - (1/24 + 1/24) = 6/24.

Після смерті матері ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина на її частку у праві власності на будинок ( АДРЕСА_2 ), яку позивачі прийняли у рівних частках - по 9/48 кожна (9/24 : 2). Відповідно частка кожного з них у праві власності на будинок становить: ОСОБА_2 - 9/24 + 9/48 = 27/48 = 9/16 = 56/100 ОСОБА_1 - 6/24 + 9/48 = 21/48 = 7/16 = 44/100.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно з ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких підстав позовні вимоги підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 200, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 328,392,1216, 1218, 1223, 1241,1268,1278 ЦК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах якої діє опікун ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами ( житловий будинок літ. А , сарай літ. Б, сарай літ. В, літня кухня літ. Г, сарай літ Д., убиральня літ. Ж, ганок літ. «а», ворота № 1, огорожа № 2, колодязь питний № 3 ) загальною площею 71.1 ( сімдесят одна ціла одна десята) кв.м. житловою площею 37,8 ( тридцять сім цілих вісім десятих) кв.м. розташований за адресою АДРЕСА_1 спільною частковою власністю ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , - 56/ НОМЕР_2 ( п`ятдесят шість сотих) часток в праві спільної часткової власності, та ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 44/100 (сорок чотири сотих) часток в праві спільної часткової власності.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 3 червня 2019 року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.