Справа № 350/1637/18
Номер провадження 2/350/40/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

адвоката Гутник П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, суд-

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 із позовом про визнання права власності на домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

03 жовтня 2018 року ОСОБА_3 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батьків, та визнати за ним право власності на Ѕ спадкове домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

В основу своїх позовних вимог позивачка-відповідачка ОСОБА_1 зіслалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_5 Згідно по господарських книг села Ілемня ОСОБА_4 був власником домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Після його смерті власником вказаного домоволодіння стала мати ОСОБА_5 У 1989 році стан здоров`я матері різко погіршився, вона доглядала її та фактично проживала з матір`ю на день смерті. Крім того, одразу після смерті матері вона вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном, зокрема після похорону забрала собі належне їй майно, в тому числі особисті речі, а також предмети домашнього вжитку, господарський інвентар тощо. Бажаючи скористатися своїм правом на спадкування за законом, вона звернулася в нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності на будинковолодіння на спадкодавця. При таких обставинах, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушена звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів.

Свої позовні вимоги відповідач-позивач ОСОБА_3 мотивував тим, що доводиться рідним братом позивачки-відповідачки ОСОБА_1 Після смерті їх батька ОСОБА_4 він вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном: забрав з господарства батька як спадщину ряд рухомого майна, здебільшого господарських інструментів. Після смерті матері він також забрав собі частину належного їй майна. Отже після смерті обох батьків він належним чином прийняв спадщину. Для оформлення своїх спадкових прав він звернувся в нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності на будинковолодіння.

У судовому засіданні позивачка-відповідачка позовні вимоги уточнила, просила визнати за нею право власності на 1/3 частину спадкового домоволодіння, оскільки крім неї, спадщину після смерті батьків прийняли ще два її брати відповідач-позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2

Відповідач-позивач ОСОБА_3 також уточнив позовні вимоги, просив визнати за ним право власності на 1/3 частину спадкового домоволодіння з цих же підстав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, направив до суду листа, в якому вказав що не може з`явитися до суду за станом здоров`я. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є його рідними братом та сестрою. Також у них був брат ОСОБА_10 , який помер. Їх сім`я проживала в курній хаті. Спочатку помер батько, потім помер брат-інвалід, далі померла мати. Після смерті матері він жив у тій хаті сам ще три роки, потім одружився та перейшов проживати до своєї дружини. Також претендує на спадщину після смерті батьків.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що будинок, в якому вона проживає, знаходиться по сусідству зі спадковим домоволодінням. Вона бачила як після похоронів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їх діти ОСОБА_3 та ОСОБА_1 забирали з господарства різні речі, предмети домашнього вжитку та господарський інвентар.Все це брали ск спадкове майно, а син покійних ОСОБА_2 після смерті батьків ще деякий час жив у спадковому домоволодінні.

Свідок ОСОБА_9 дала в судовому засіданні аналогічні по суті показання. Вислухавши пояснення сторін та показання свідків, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право громадян на власність, як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства, закріплено в Конституції України, стаття 41 якої передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно копій свідоцтв про народження та про одруження (а.с.9, 28), свідоцтв про смерть (а.с.10-12), враховуючи пояснення сторін, вбачаться, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер їх брат ОСОБА_10 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_5

Довідкою №59 від 22 січня 2018 року (а.с.7), довідкою, яка видається у зв`язку з оформленням спадщини № 352 від 08 червня 2018 року (а.с.8), довідкою №60 від 22 січня 2018 року (а.с.27) та копіями аркушів з по господарських книг (а.с.62, 63) підтверджено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були власниками житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті батьків.

Постановами нотаріуса від 11 червня 2018 року № 153/01-16 та від 20 червня 2018 року № 166/01-16 (а.с.13, 26) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці-відповідачці ОСОБА_1 та відповідачу-позивачу ОСОБА_3 відмовлено, у зв`язку з відсутністю документа власності на спадкове домоволодіння.

До позовних вимог про визнання права власності підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України 1963 р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.549 ЦК України 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно доданих до матеріалів справи документів та показань свідків встановлено, що відповідач ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини проживав разом з спадкодавцем та вступила в управління майном. Позивачка-відповідачка ОСОБА_1 та відповідач-позивач ОСОБА_3 також вступили в управління спадковим майном.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_5 на день смерті була власником житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , сторони прийняла спадщину шляхом вступу в фактичне володіння та управління спадковим майном, інших спадкоємців немає.

Зважаючи на такі обставини, за позивачкою-відповідачкою ОСОБА_1 та відповідачем-позивачем ОСОБА_3 слід визнати право на спадщину, присудивши кожному по 1/3 частині спадкового домоволодіння.

Керуючись ст.ст. 1-4, 19, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 284 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на 1/3 частини домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на 1/3 частини домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Повний текст рішення виготовлено 03 червня 2019 року.

Суддя: