ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ЗАОЧНЕ/

"24" травня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Цимбал І.К.

при секретарі Степанишиної Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що її мати ОСОБА_4 та покійний ОСОБА_5 з 1976 року мали стосунки та проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від даних стосунків ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася позивач ОСОБА_1 , однак, оскільки її мати не перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 актовий запис було зроблено за вказівкою матері, тобто в свідоцтві про народження в графі батько зазначений ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла його мати ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті останньої позивач подала заяву про прийняття спадщини, однак отримала роз`яснення, що їй необхідно звернутися до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем. В зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом про встановлення факту батьківства.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав заяву про слухання справи в його відсутність позовні вимоги підтримав проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останніх та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача.

Представник третьої особи - в засідання не з`явився, просив розглянути справу за відсутності представника останнього.

Відзиви на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачами подано не було.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Як роз`яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р. , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги підстави визнання батьківства, зокрема: докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини, спільне виховання та утримання ними дитини.

Така правова позиція викладена й у постанові Верховного Суду України від 25.02.2015р., у справі № 6-20цс15., згідно якої, оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини 2 статті 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільно-процесуального законодавства.

Оскільки позивач, народилась до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми КпШС України, в силу п.1 Прикінцевих положень Сімейного кодексу України 2004 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, і за загальним правилом застосовується до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності.

Згідно свідоцтва про народження, виданого 16 вересня 1982 року Відділом ЗАГС Мінського райвиконкому м. Києва, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Києві, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження внесено запис №2796. Батьком дитини, на підставі положень ст. 54 Кодексу про шлюб та сім'ю України, зазначений ОСОБА_6 , матір`ю - ОСОБА_4 /а.с.9/.

За змістом положень ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 пояснилили, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю до та після народження ОСОБА_1 Також свідки підтвердили факт, що позивач разом з матір`ю та ОСОБА_5 часто їздили до його матері та батька доки ті були живі.

Як роз`яснено у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» N 16 від 12.06.1998р., яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, слід звернути увагу судів на те, що заяви про встановлення батьківства можуть бути прийняті до судового розгляду, якщо в органах РАГС проведено реєстрацію народження дитини.

Згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Оцінюючи належність, допустимість а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_5 , що підтверджується матеріалами справи та показами свідків.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 53, 56 Кодексу про шлюб та сім'ю України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був батьком ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Києві.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: