Справа № 724/743/15-ц
Провадження № 2/724/48/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

за участю:

секретаря судового засідання: Рижак П.С.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

представника Служби у справах дітей

Хотинської РДА: Халчевської А.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хотині Чернівецької області справу

за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_4

до ОСОБА_5 ,

треті особи без самостійних вимог: служба у справах дітей Вижницької районної державної адміністрації, служба у справах дітей Хотинської районної державної адміністрації

про позбавлення батьківських прав

І . Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

07.05.2015р. позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про позбавлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо його дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначає, що батьками малолітнього ОСОБА_4 є: ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , шлюб між яким був розірваний 26.08.2009р. Батько дитини з 2009 року самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, то матір 12.12.2013р. звернулася до органу опіки та піклування в м. Чернівці для надання висновку до суду про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно їхнього сина ОСОБА_8 . Однак довести свої дії до кінця їй так і не судилося, оскільки після тривалої хвороби ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_7 померла. З грудня 2013 року, за згодою ОСОБА_7 , дитина проживає та виховується в сім`ї позивача ОСОБА_1 , який є рідним братом матері дитини.

Також позивач стверджує, що батько дитини з початку сімейного життя нехтував сімейними цінностями. Ще у період вагітності дружини відмовлявся від майбутньої дитини, а після народження сина на певний період зник. З пологового будинку дитину не забирав, відмовився від реєстрації, а тому мати дитину самостійно зареєструвала, а відомості про батька записані на підставі свідоцтва про шлюб.

Крім того, після розлучення ОСОБА_5 взагалі не бачив свою дитину, не цікавився її життям, а згідно довідки ДНЗ №33 батько протягом періоду перебування дитини у даному закладі не з`являвся, у вихованні дитини участі не приймав. Упродовж 2012-2013р.р. дитина навчалася в приватній школі « Надія », однак батько і цього закладу не навідував. Довідки аналогічного змісту надані ЗОШ №14 м. Чернівці та Вашківецької ЗОШ.

Також завдяки відповідачу, дитина не змогла разом з матір`ю виїхати за кордон на оздоровлення, оскільки ОСОБА_5 оскаржував рішення суду про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька, однак почався учбовий процес, що стало перешкодою у виїзді за кордон. Таким чином малолітній ОСОБА_10 не зміг оздоровитися з вини ОСОБА_5 , а відповідно до ч.2 ст.155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Позивач стверджує, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Однак, упродовж більше п`яти років ОСОБА_5 не бачив та не намагався побачити свого сина, жодного разу не привітав дитину з днем народження, святами, водночас постійно перебував за місцем свого проживання, не хворів тяжкою хворобою, яка б не давала можливості здійснювати свої батьківські обов`язки. Дитина не знає його як свого батька, не має до нього родинних почуттів.

Крім того, ОСОБА_5 ніколи не проявляв батьківських почуттів до свого сина ОСОБА_8 , хоча йому було достеменно відомо. Що мати його сина тривалий час важко хворіла, перебувала на тривалому лікуванні в різних лікувальних закладах, в різних містах України. ОСОБА_5 усвідомлював, що мати дитини в тяжкому стані, однак жодного разу навіть не поцікавився, як його син живе, в яких умовах. Позивачу відомо, що ОСОБА_10 в той період часто залишався у сусідів, за ним доглядали чужі люди, які водили його до школи, допомагали виконувати домашнє завдання. Мати дитини усвідомлювала, що не зможе подолати важку хворобу, а тому попросила позивача, щоб він опікувався ОСОБА_11 та допоміг йому в житті.

Позивач пояснює, що звертався до органу опіки та піклування при Вижницькій РДА для надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 , однак рішенням комісії від 11.07.2014р. було відмовлено та рекомендовано ОСОБА_5 . вжити необхідних заходів для примирення з рідними матері дитини та забезпечити виконання своїх батьківських обов`язків. Щоб увійти в довіру комісії батько дитини 07.07.2014р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відібрання дитини. Однак рішенням Вижницького районного суду від 25.07.2014р., залишеного без змін апеляційною та касаційною інстанціями, в задоволенні позову було відмолено.

Після вищезазначеного рішення органу опіки та піклування відповідач для себе висновків не зробив, та продовжував самоусуватися від виконання батьківських обов`язків. Більше того, після смерті матері дитини, з січня 2014 року взагалі припинив виплачувати аліменти на утримання свого сина.

В липні 2014 року ОСОБА_1 вже звертався до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, однак лише в інтересах дитини запропонував батькові налагодити психологічний контакт з дитиною, приходити до дитини, і тому до початку розгляду справи по суті написав відповідну заяву, що стало підставою для залишення позову без розгляду.

Однак в подальшому поведінка батька не змінилася в кращу сторону, а тому згідно висновку органу опіки та піклування Вижницької РДА від 24.03.2015р. комісія вважає за доцільне позбавити ОСОБА_5 батьківських прав по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_4 .

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, з підстав викладених у позові. Крім того, позивач пояснив суду, що на сьогоднішній день малолітній ОСОБА_4 проживає та навчається за межами України, а саме в Німеччині, на підтвердження чого надав суду відповідні довідки. Дитина проживає в сім`ї своєї рідної сестри. Крім того, додав, що справа перебуває на розгляді в суді починаючи з 2015 року, однак батько дитини, як не виконував свої обов`язки, так і не виконує їх на даний час. Стосовно будинку, який був подарований дитині, зазначав, що договір дарування був укладений ще за життя матері, оскільки саме вона наполягала на цій угоді, піклуючись за майбутнє свого сина. Також стверджує, що ніколи не чинив перешкоди відповідачу у спілкуванні та вихованні сина, а навпаки намагався, що таке спілкування відбувалося, однак дитина боїться свого батька та не виявляла бажання з ним спілкуватися.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, однак його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти позову в повному обсязі. Звернув увагу суду, що відповідач не взмозі належними чином виконувати батьківські обов`язки через конфліктну ситуацію з позивачем, який чинить йому перешкоди у вихованні сина. Крім того безуспішними були його спроби відібрати дитину в судовому порядку. Тим більше на даний час батько дитини позбавлений можливості виконувати свої обов`язки, оскільки його син перебуває за межами України, будь-яких засобів зв`язку з ним не має. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, служба у справах дітей Вижницької районної державної адміністрації в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, однак надіслав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник третьої особи, служба у справах дітей Хотинської районної державної адміністрації Халчевська А.О. позов підтримала, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 21.03.2016р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 09.06.216р. позов задоволено. Позбавлено ОСОБА_5 батьківських прав щодо його дитини ОСОБА_4

Постановою Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 26.09.2018р. у справі №724/743/15-ц рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 21.03.2016р. та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 09.06.216р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 31.10.2018р. справу прийнято до провадження суддею Єфтеньєвим О.Г. та призначено до розгляду.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 19.11.2018р. заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Єфтеньєва О.Г. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи без самостійних вимог: служба у справах дітей Вижницької районної державної адміністрації, служба у справах дітей Хотинської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задоволено, а справу передано до канцелярії Хотинського районного суду Чернівецької області для визначення судді в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 21.11.2018р. справу прийнято до провадження суддею Гураль Л.Л. та призначеного до розгляду в підготовче судове засідання.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 18.12.2018р. відкладено підготовче судове засідання за клопотанням позивача про неможливість прибути до суду через хворобу.

В судовому засіданні 14.01.2019р. оголошувалась перерва, за клопотанням представника відповідача, у зв`язку з бажанням відповідача бути присутнім в судовому засіданні.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 28.02.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Клопотання позивача ОСОБА_1 про участь малолітнього ОСОБА_4 в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено.

В судовому засіданні 19.03.2019р. було задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні.

В судовому засіданні 02.04.2019р. судом було оголошено перерву, з підстав неможливості вирішення даного спору в даному судовому засіданні. Крім того, було відкладено судове засідання 16.04.2019р. у зв`язку з клопотанням представника відповідача, оскільки останній зайнятий в апеляційному суді у кримінальному провадженні.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4. від шлюбу, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 народився син ОСОБА_4 .. 26.08.2009р. шлюб було розірвано, ОСОБА_4 залишився проживати біля матері, яка після тривалої хвороби померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.15 зворот, том 1).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Вижницької райдержадміністрації від 11.07.2014р. №01.34-942, останній вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рекомендовано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вжити необхідних заходів для примирення з рідними матері дитини та забезпечити виконання своїх батьківських обов`язків відповідно до чинного законодавства (а.с.13-14, том 1).

В подальшому орган опіки та піклування Вижницької райдержадміністрації надав висновок від 24.03.2015р. №01.34-595, згідно якого з метою захисту прав та інтересів малолітнього ОСОБА_4 вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5 по відношенню до свого сина ОСОБА_4 Зокрема було враховано, що станом на 11.03.2015р. ОСОБА_5 свідомо продовжує ухилятися від виконання батьківських обов`язків, чим порушує ст. ст. 150, 152, 155 Сімейного кодексу України (а.с.12, том 1).

Згідно з довідкою ДНЗ №33 ЦРД «Оселя талановитих» від 09.10.2013р. №87 в закладі виховувався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 15.08.2008р. по липень 2012р. За цей період батька бачили лише один раз в квітні 2008 року (а.с.22, том 1).

Упродовж 2012-2013р.р. ОСОБА_4 навчався в приватній школі «Надія», однак батько і цього закладу не навідував. Довідки аналогічного змісту надані ЗОШ №14 м. Чернівці та Вашківецької ЗОШ (а.с.23-25, том 1).

За інформацією про результати психодіагностичного обстеження ОСОБА_12 , проведеного 17.10.2013р. по 20.02.2014р. найважливішою фігурою для хлопчика є його сестра, також отримує багато підтримки з боку інших родичів мами. На питання про батька і далі відповідає «не хочу з ним бачитись і жити з ним не хочу» (а.с.26, том 1).

Рішенням Хотинського районного суду від 09.07.2012р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 15.08.2012р. у справі №2-489/12, надано дозвіл на оформлення проїзних документів і на виїзд до Республіки Греція з 01.08.2012р. по 30.08.2012р. малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в супроводі його матері ОСОБА_7 без згоди та супроводу батька ОСОБА_5 (а.с.28-29, том1).

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25.07.2014р. у справі №713/1278/14, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 17.09.2014р. та Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 11.12.2014р., в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про відібрання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено (а.с.30-35, том 1).

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 25.07.2014р. у справі №713/1278/14 залишено без розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав - залишити без розгляду (а.с.36).

Згідно з довідкою-характеристикою приватної загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів «Надія» ОСОБА_4 навчався в даному закладі з 01.09.2012р., влаштований до школи мамою, оплату за навчання проводить мама, батько школу не відвідує, зі слів матері вони з чоловіком розлучені (а.с.37, том 1).

Зі змісту довідки №2588 від 25.12.2014р. Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області вбачається, що в сім`ї ОСОБА_1 проживає та навчається більше року рідний племінник малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.37 зворот, том 1).

Відповідно до довідки-характеристики №146 від 18.12.2014р. Вашківецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_8 відзначається високим рівнем, у нього є батько, але за час навчання у даній школі нір азу не заходив, ніколи не дзвонив, не цікавився навчанням, вихованням, шкільними справами (а.с.38, том1).

10.09.2015р. ОСОБА_5 звернувся із заявою до органу опіки та піклування Вижницької РДА щодо визначення днів спілкування з сином ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_1 чинить перешкоди у спілкуванні під різними причинами, не дозволяє бачитись із сином (а.с. 112, том 1).

Листом від 11.08.2015р. №7149/5 відділ ДВС Хотинського РУЮ повідомлено, що останній платіж ОСОБА_5 було здійснено 16.01.2014р., тому на момент смерті ОСОБА_7 заборгованості по сплаті аліментних платежів немає. 27.08.2014р. державним виконавцем на підставі п.3 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження закінчено в зв`язку зі смертю із сторін виконавчого провадження (а.с.113, том 1).

Постановою Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 26.09.2018р. у справі №724/743/15-ц рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 21.03.2016р. та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 09.06.216р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.231-235, том 1).

Зокрема судом касаційної інстанції зазначено, що суди не встановили фактичних обставин справи, а саме в яких умовах проживає сім`я рідного дядька ОСОБА_4 та його батько ОСОБА_5 , а відповідно, в яких умовах буде проживати та виховуватися дитина, та не заслухали думки дитини.

На виконання вказівок, що містяться в постанові суду касаційної інстанції від 26.09.2018р., представником органу опіки та піклування Вижницької РДА було надано до матеріалів справи Акти обстеження умов утримання, проживання та виховання малолітнього ОСОБА_4 , зокрема:

- від 11.10.2016р. за адресою АДРЕСА_1, відвідує Вашківецьку ЗОШ І-ІІІ ступенів, опіку здійснює дядько ОСОБА_1 , склад сім`ї: ОСОБА_1 - опікун, ОСОБА_13 - дружина опікуна, ОСОБА_14 - син опікуна, ОСОБА_4 - підопічний. В будинку є 5 кімнат, дитина проживає в хороших умовах, забезпечена усім необхідним для нормального розвитку, також зазначено, що у власності дитини є житловий будинок в с. Клішківці (а.с. 40, том 2);

- від 05.07.2017р. обстеження умов здійснювалося за адресою АДРЕСА_1 м. Вашківці, опіку здійснює ОСОБА_15 , місце навчання дитини: Вашківецька ЗОШ І-ІІІ ступенів, 6 клас, ОСОБА_10 має окрему кімнату, умови проживання хороші, дитина забезпечена усім необхідним. Під час обстеження порушень прав та законних інтересів дитини не виявлено (а.с.42 , том 2);

- від 19.07.2018р., де зазначено, що опіку здійснює ОСОБА_15 , хлопчик навчається в 7 класі в Німечині, однак обстеження умов здійснювалося за адресою АДРЕСА_1 , м. Вашківці. Під час спілкування зі ОСОБА_11 за допомогою Скайп зв`язку, хлопчик пояснив, що відвідує навчальний заклад, має друзів, проживає в хороших умовах (а.с. 41, том 2);

- від 18.01.2019р. де зазначено, що опіку здійснює ОСОБА_15 , хлопчик навчається в 7 класі в Німечині, однак обстеження умов здійснювалося за адресою АДРЕСА_1 м. Вашківці. На момент здійснення обстеження зі слів ОСОБА_1 його племінник ОСОБА_4 разом зі своїм опікуном ОСОБА_16 , тимчасово перебувають у Німеччині. ОСОБА_17 навчається (а.с. 43, том 2).

Судом досліджено довідку Спеціалізованої служби дітей, молоді та сім`ї Служби усиновлення та опікунства м. Зальцгіттер Обербюргермайстер від 13.11.2018р. відповідно до якої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . живе під постійною опікою з 01.03.2018р. з подружжям ОСОБА_19 та ОСОБА_31, відносини опікунста смтворені на невизначений термін (а.с. 47, том 2).

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає в м. Зальцгіттер у навчальному році 2018/2019 відвідує 7а клас Реальної школи району Зальцгіттер-Бад (а.с. 46, том 2).

Враховуючи вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції від 26.09.2018р. судом було вжито заходів щодо врахування думки малолітньої дитини при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав.

Враховуючи те, що ОСОБА_21 на момент розгляду справи в суді проживає в Німеччині, де відвідує школу, а тому позбавлений можливості з`явитися до суду, думка дитини була заслуханав режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, а саме «Скайпу».

Малолітній ОСОБА_10 підтвердив, що дійсно на даний час проживає та навчається в Німеччині, в сім`ї своєї рідної сестри ОСОБА_22 , умови проживання в нього хороші, в школі є друзі, ніхто його не ображає. Зі свого дитинства пам`ятає, що батько бив маму, а також те, що через нього вони з мамою не змогли виїхати на межі України на відпочинок. З приводу свого батька пояснив, що він його не знає, будь-яких почуттів як до батька не відчуває, батько з ним не спілкується. Одного разу батько приїжджав до Вашківецької ЗОШ та привіз торт на день народження, більше він не появлявся. Також пояснив, що побоюється свого батька, оскільки він неодноразово стверджував, що викраде сина. Пам`ятає, як батько одного разу також приїжджав до ОСОБА_1 , однак ОСОБА_10 боявся вийти до батька. На думку дитини, він своєму батькові не потрібний, де зараз проживає батько йому не відомо, а також ОСОБА_10 не вірить, що батько може змінити свою поведінку по відношенню до нього. Повідомив, що бажає отримати освіту за кордоном. Крім того, пояснив, що по приїзду в Україну бажає проживати в сім`ї свого дядька ОСОБА_1

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які є подругами мами ОСОБА_8 , надали аналогічні за змістом пояснення, а саме те, що ОСОБА_26 ще під час вагітності чинив протиправні дії по відношенню до ОСОБА_27 , в тому числі піднімав на нею руку. З пологового будинку її не забирав та взагалі казав, що це не його дитина. Вихованням дитини він ніколи не займався, і взагалі створив іншу сім`ю. При цьому достовірно знаючи, що його дружина ОСОБА_28 важко хвора, жодного разу не поцікавився долею свого сина, який в період лікування матері перебував під наглядом сусідів. Також вказали, що ОСОБА_10 ніколи не називав свого батька « Тато », а лише «ОСОБА_26». Після смерті ОСОБА_30 батько ОСОБА_8 також не поцікавився, де проживає його син, які в нього умови та душевний стан, не підтримав дитину у важку хвилину і по сьогоднішній день не цікавиться своїм сином. Він жодного разу навіть не намагався знайти номер телефону чи в соціальних мережах свого сина ОСОБА_8 . Під час розгляду справи в 2015 році в приміщенні суду ОСОБА_26 повідомив, що йому потрібний син, оскільки він потребуватиме в старості матеріального забезпечення. Про байдужість батька до сина також свідчить те, що останній мав можливість поспілкуватися зі своїм сином в залі суду, однак судове засідання не з`явився.

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно із частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з нормами статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Статтею 11 Закону України Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, № 2402-III передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до пункту 15 постанову Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, № 3 (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно абзацу 2 пункту 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач стверджує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідача ОСОБА_5 по відношенню до малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилась у його нехтуванні обов`язками батька по забезпеченню сина необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для отримання освіти, а також спілкування з дитиною в необхідному обсязі тощо.

При цьому судом враховується, що ОСОБА_5 11.07.2014р. був попереджений органом опіки та піклування про необхідність вжити заходів для примирення з рідними матері дитини та забезпечити виконання своїх батьківських обов`язків відповідно до чинного законодавства, однак на шлях виправлення не став, своє відношення до виховання сина не змінив, незважаючи на рекомендації органу опіки та піклування.

Зі слів представника відповідача йому невідомий результат розгляду заяви ОСОБА_5 про визначення днів спілкування з дитиною від 10.09.2015р. (а.с.112, том 1).

В правовідносинах, що склались між сторонами суд не знаходить підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків, оскільки до відповідача застосовувались профілактичні заходи і він мав можливість та час для виправлення свого ставлення до виховання дитини, однак виходячи з наведених вище обставин, він таких заходів не вжив.

Доводи представника відповідача про те, що позивач перешкоджає батькові виконуватися обов`язки по вихованню сина, судом до уваги не приймаються. Зокрема судом враховується, що відповідач хоча і звертався і відповідні органи щодо відібрання дитини та встановлення днів спілкування з сином ОСОБА_4 , однак такі його дії виявилися безрезультатними та мали місце в 2014-2015 роках. В подальшому відповідач не вживав заходів щодо виконання обов`язків по вихованню сина, і станом на час розгляду справи в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження зміни своєї поведінки та наявності наміру виховувати сина. Крім того, ґрунтуються на припущеннях доводи представника відповідача, що позивач здійснює перешкоди в спілкуванні з сином. Навпаки позивач в судовому засіданні пояснив, що неодноразово пропонував відповідачу знайти контакт зі своїм сином, пропонував йому, щоб той приїжджав, телефонував, однак відповідач не скористався такою пропозицією.

Також судом враховується, що відповідач є здоровою людиною, а в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо поважності причин чи неможливості здійснювати свої батьківські обов`язки.

Більше того, відповідачем та його представником не виконано вказівки суду касаційної інстанції щодо надання акту обстеження житлових умов відповідача ОСОБА_5 , що унеможливлює встановити в яких умовах буде проживати та виховуватися дитина.

Додаткової уваги заслуговує думка дитини при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, яка пояснила, що батька не знає, почуттів як до батька не має, та не вірить, що батько зможе виправитися і опікуватися ним.

Зокрема, в даному випадку позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у батька, оскільки вона з ним не проживає протягом тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення батька із своєю дитиною, якщо буде таке бажання.

Наведені обставини встановлені матеріалами справи дають підстави для позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_5 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, суд роз`яснює відповідачу, що останній у випадку зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав, відповідно до ст. 169 СК України має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), треті особи без самостійних вимог: служба у справах дітей Вижницької районної державної адміністрації (вул. Українська, 88-а, м. Вижниця, Чернівецька область, ), служба у справах дітей Хотинської районної державної адміністрації (вул. О.Кобилянської, 2а, м. Хотин, ) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити ОСОБА_5 ,що у випадку зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав, відповідно до ст. 169 СК України має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_5 , ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду, а якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 травня 2019 року.

Суддя: Л. Л. Гураль