Справа № 185/1106/19
Провадження № 2/185/1920/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

з участю секретаря судового засідання Кривозуб А.А.,

позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення.

встановив:

01 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення у дане житлове приміщення.

В обґрунтування позову, позивач зазначила, що вона зареєстрована у вищевказаній квартирі, яка належить на праві власності відповідачу та ОСОБА_5 в рівних частках по 1/2 частині кожному. За згодою власників квартири, 12.08.2013 року позивач була зареєстрована у зазначеній квартирі. 24.09.2013 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після смерті чоловіка, позивач продовжувала проживати за місцем реєстрації. 27.10.2018 року відповідач скориставшись відсутністю позивача у квартирі, встановив нові замки на вхідних дверях. За даним фактом позивач звернулась до органів національної поліції, однак отримала відповідь, що між нею та відповідачем виникли цивільно-правові відносини і що спір необхідно вирішити в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, надала пояснення, які відповідають змісту позовної заяви.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, що квартира була придбана за його власні кошти, а тому в житло він нікого не пустить.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами підтверджено, що місце проживання позивача з 12.08.2013 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.04.2019 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності по 1/2 частці на підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2013, виданого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нижник А.М. (а.с.34-37).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 24 вересня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області було складено актовий запис № 390 (а.с.12). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер (а.с.13).

Згідно ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Правові позиції Європейського Суду з прав людини, пункт 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла, що охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Відповідно до ст. 9 Житлового Кодексу Української РСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача у судовому засіданні, останній категорично заперечує проти проживання позивача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання, та обмежив доступ позивача до житлового приміщення, в якому вона зареєстрована, а тому порушив її житлові права, які гарантовані Конституцією України та чинним законодавством.

Суд критично ставиться до пояснень відповідача про те, що квартира була придбана саме за його кошти, оскільки особа не може бути обмежена у своїх житлових правах, не дивлячись на походження житлового приміщення та кошти, за які воно було придбано.

Станом на момент розгляду справи право проживання позивача не оспорене та позивача не визнано такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням.

Заперечення відповідача зводяться до спору щодо права власності на частину житлового приміщення, проте, на думку суду, це не може бути підставою для відмови у позові, оскільки вирішується справа щодо права проживання поизвача, а не щодо права власності на частину цьгго житла.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що доводи позивача відповідають дійсним обставинам справи, позовні вимоги не суперечать чинному законодавству, а тому підлягають задоволення повністю.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає повному задоволенню, суд вважає, що витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, підлягають відшкодування за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 2,12,19,81,89,263,265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення задовольнити.

Вселити ОСОБА_6 до квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Повний текст рішення складено 04 червня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя М. М. Перекопський