Номер провадження: 22-ц/813/543/19
Номер справи місцевого суду: 1512/1742/2012
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Сегеди С.М., Цюри Т.В.

За участю секретаря- Ющак А.Ю.

Осіб,що беруть участь у справі-

Представник позивача- Мамчур І.В.

Представник відповідача- ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.01.2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

08.02.2012р. Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до суду з вищезазначеними позовними вимогами в яких зазначало, що 10.04.2012 року на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю, укладеного 24.02.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна», до участі у справі у якості позивача вступило Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».

Вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором товариство уточнювало неодноразово. В останній заяві про уточнення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виклав вимогу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № ML-500/080/2008 від 13 червня 2008 року в сумі 10 856 141,09 грн., де 2 138 769,92 грн. - борг за тілом кредиту, 195 884,06 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 8 521 489,10 грн. - пеня за порушення умов виконання зобов`язань за кредитним договором.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 січня 2018 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-500/080/2008 від 13 червня 2008р. в загальному розмірі 4669307 грн. 96 коп., де борг за кредитом 2138769,92 грн., заборгованість за відсотками 195884,06 грн., пеня - 2334653,98 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму судового збору у розмірі 3 219 (три тисячі двісті дев`ятнадцять) грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про відмову в задоволені позовних вимог посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що має значення для розгляду та порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН:

Заявник в апеляційній скарзі зазначає, що позивачем не доведено розмір простроченої заборгованості за кредитом, відсотками та пенею, справу розглянуто у відсутності відповідача належним чином не сповіщеного про час та місце розгляду справи

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ :

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких міркувань.

Стягуючи заборгованість за кредитом , відсотками та пенею в загальному розмірі 4669307 грн. 96 коп., де борг за кредитом 2138769,92 грн., заборгованість за відсотками 195884,06 грн., пеня - 2334653,98 грн. районний суд виходив з того, що погашення заборгованості за Кредитом позичальником не здійснено.

Проте повністю погодитись з розміром суми відсотків та пені судова колегія не може з таких підстав.

13 червня 2008 року ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № ML-500/080/2008, за умовами якого Банк надав, а ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 198 000, 00 дол. США на строк до 13 червня 2021 року із використанням плаваючої процентної ставки, а саме фіксованого відсотка 4,49 % річних + FIDR, за користування кредитними коштами. Повернення кредитних коштів і сплату процентів позичальник зобов`язався здійснювати щомісячно у розміри та строки, визначені у графіку платежів.

13.05.2009 року, 12.07.2010 року, 13.05.2011 року ПАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_2 уклали додаткові угоди до кредитного договору. Додаткові угоди визначили періоди (з 13.05.2009 року по 13.10.2009 року, з 13.05.2011 року по 15.08.2011 року), коли для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі 7 % і 6,5% відповідно. Сторони виклали графік платежів в новій редакції, визначили права та обов`язки сторін при укладанні позичальником договору страхування з умовою розстрочки сплати повної суми страхового платежу.

З жовтня 2009 року ОСОБА_2 не виконує свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів і сплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Відповідно досудової вимоги на адресу Тихомирова № 22-2/766232 від 14.11.2011 року позивач просив достроково виконати боргові зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі( а.с.161 т.2).

Отже, після того, як банк відправив позичальнику (боржнику) вимогу про дострокове погашення кредиту, він тим самим змінив строк повернення кредиту. Таким чином, вказаний строк повернення кредиту до 2021року, банк правомірно змінив строк повернення відповідно до змісту вимоги, а сам кредитний договір припиним свою дію з моменту направлення вимоги тобто з 14.11.2011 року.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання позивач, використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку за рахунок переданого в іпотеку майна.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц ,Провадження № 14-154цс18 зазначила, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Районний суд не звернув уваги , що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України та помилково стягнув суму кредитної заборгованості за межами строку основного зобов`язання , порядку сплати процентів за користування кредитом та пені.

Позивачем наданий розширений розрахунок заборгованості станом на дату зміни строку виконання кредитного зобов`язання відповідно до якого заборгованість за кредитним договором № ML-500/080/2008 від 13 червня 2008р. на 14.11.2011 року становить :

- борг за кредитом 181864,17 доларів США

- заборгованість за відсотками 10947,12 доларів США,

- пеня - 87 082,88 грн.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про зміну розміру кредитної заборгованості у вигляді процентів та пені відповідно до наданого позивачем розрахунку, що в силу ст/376 ч.1 п.3,4 ЦПК України є підставою для зміни судового рішення в частині нарахування відсотків та пені.

За приписом ст.141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням того, що виграшна сума становить 47,24%., а сплачений судовий збір за апеляційну скаргу відповідачем становить 4 830 грн., поверненню підлягає сума, що становить 2 281 грн.69 коп.

Керуючись ст. 367,368,374, 376 ,381,382,384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.01.2018 року змінити в частині стягнення заборгованості за відсотками та пенею.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» () заборгованість за кредитним договором № ML-500/080/2008 від 13 червня 2008р. на 14.11.2011 року :

- борг за кредитом 181864,17 доларів США

- заборгованість за відсотками 10947,12 доларів США,

- пеня - 87 082,88 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» () на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) понесені судові витрати за оплату судового збору за апеляційну скаргу - 2 281 грн.69 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 17.05.2019 року

Голодуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді - С.М.Сегеда

Т.В.Цюра