РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року

м. Рівне

Справа № 559/1070/18

Провадження № 22-ц/4815/438/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Жуковська О.Ю.

Рішення ухвалене в м. Дубно

Дата складання повного тексту рішення 15.01.2019.

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В., судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Шептицька С.С.,

з участю адвоката Рідченко М.А., Сухенко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 (законного представника ОСОБА_2 ) - адвоката Рідченко М.А. на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що відповідачем ОСОБА_2 внаслідок кримінального правопорушення, а саме викрадення мопеду, було завдано матеріальну шкоду в розмірі 5675 грн. та спричинено моральні страждання, розмір відшкодування моральної шкоди оцінює в сумі 30 000 грн.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09 січня 2019 року позов задоволено частково: стягнуто із законного представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Рідченко М.А. вважає, що воно є не повністю обґрунтованим, так як судом не було повно з`ясовано усіх фактичних обставин справи, та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

Зазначає, що позивач посилається на те, що ОСОБА_2 викрав в нього мопед вартістю 5675 грн і тому бажає, щоб йому було відшкодовано завдану матеріальну шкоду у вказаному розмірі. Проте, під час досудового розслідування кримінального провадження по факту викрадення мопеду у ОСОБА_3 , даний мопед було знайдено та повернуто ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому будь-які правові підстави для відшкодування ОСОБА_3 вартості викраденого та повернутого мопеда відсутні.

Вважає, що позивачем не було належним чином обґрунтовано та доведено розмір завданої йому моральної шкоди в 30000 грн.. Відповідачем визнається розмір завданої позивачу моральної шкоди в сумі 500 грн.

Зазначає, що судом першої інстанції не правильно визначено розмір судового збору в розмірі 704,80 грн., який підлягає стягненню з відповідачки.

Вважає, що у разі часткового задоволення позовних вимог з відповідачки має бути стягнуто судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а не у повному обсязі.

За наведених підстав, просив рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09.01.2019 змінити та зменшити суму моральної шкоди з 5000 грн до 500 грн. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.

У визначений судом апеляційної інстанції строк, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представник ОСОБА_1 (законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 ) - адвоката Рідченко М.А. в судовому засіданні підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення майнової шкоди сторонами не оскаржується, а тому у колегії суддів відсутні підстави для його перегляду в цій частині.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про її часткове задоволення.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10 листопада 2017 року, яка набрала законної сили, до неповнолітнього ОСОБА_2 було застосовано заходи примусового виховного характеру за суспільно небезпечне діяння, яке передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

Згідно зазначеної ухвали, в ніч на 22 липня 2016 року, приблизно о 01.00 годині ночі, неповнолітній ОСОБА_2 , непомітно проник на подвір`я, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , де таємно і незаконно заволодів мопедом марки «Alpha», який є механічним транспортним засобом, та в подальшому заховав в кущі по вул. Молодіжній в с. Верба Дубенського району, Рівненської області. В результаті даного правопорушення потерпілому було завдано матеріальну шкоду в розмірі 6675 грн. (а.с.3).

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, рішення суду в кримінальному провадженні, яке набрало законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої його ухвалено.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини…

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

Згідно ч.2 ст.179 ЦК України, шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення вимог в частині моральної шкоди, суд першої інстанції, на підставі вищевказаних норм права та обставин, встановлених ухвалою суду в кримінальній справі, визначив розмір моральної шкоди з врахуванням характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнав позивач внаслідок неправомірних дій відповідача, тривалість цих негативних наслідків, вимушеність змін у життєвих стосунках позивача та необхідність докладати додаткових зусиль для можливості відновлення порушеного права і оцінив заподіяну шкоду в розмірі 5000 грн.

Колегія суддів не може погодитися з розміром стягнутої моральної шкоди.

Так, судом правильно встановлено та не заперечується сторонами, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , щодо таємного і незаконного заволодіння мопедом марки «Alpha», що належить ОСОБА_3 йому було заподіяно моральні страждання, які виразились у порушенні звичного способу життя, постійного відчуття страху, нервозності, непорозумінь з близькими йому людьми. ОСОБА_3 вважає, рівень завданих йому моральних страждань є безмежним.

Згідно з роз`яснень Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року викладених в п.9 постанови №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В даному випадку, вирішуючи питання розміру морального відшкодування, суд першої інстанції вмотивував своє рішення глибиною страждань позивача, характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнав позивач внаслідок неправомірних дій відповідача, тривалість цих негативних наслідків, вимушеність змін у життєвих стосунках позивача та необхідність докладати додаткових зусиль для можливості відновлення порушеного права

Зважаючи на правильно встановлені судом першої інстанції підстави для відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає визначений її розмір в 5000 грн., завищеним та таким, що не відповідає принципу співмірності та розумності.

Так, враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань потерпілого, повернення йому викраденої речі, визнання відповідачем завдання позивачу моральної шкоди на суму 500 грн., колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення розміру морального відшкодування.

Колегія суддів бере до уваги те, що ОСОБА_2 має міцні соціальні зв`язки, проживає без батька, проте в благополучній сім"ї, щире каяття у вчиненому.

Натомість, самим ОСОБА_3 не доведено розміру моральних страждань в 30000 грн. та не надано доказів, що внаслідок вказаних протиправних дій відповідача відбулись значні негативні зміни в його повсякденному житті, які б вплинули на реалізацію життєвих планів, призвели до втрати зв`язків чи внесли суттєві зміни в його звичайний життєвий ритм.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу та змінити судове рішення шляхом зменшення розміру морального відшкодування з 5000 грн. до 1000 грн. що в даному випадку буде відповідати як принципам співмірності та розумності, та понесеним позивачем моральних страждань.

Частинам 1, 2, 10, 13 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до абзацу 2 п.36 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» за № 10 від 17 жовтня 2014 року, при частковому задоволенні позову немайнового характеру, судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Оскільки ОСОБА_3 звільнений від сплати судового збору, відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то від сплаченогоОСОБА_1 судового збору в розмірі 1057,2 грн. (квитанція № 145 від 27 лютого 2019 року) за подання апеляційної скарги їй слід компенсуватиза рахунок держави 528,6 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 (законного представника ОСОБА_2 ) - адвоката Рідченко М.А . задовольнити частково.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09 січня 2019 року змінити в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат.

Зменшити стягнуту з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду з 5 000 грн. до 1000 грн.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 528,6 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 24 травня 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С.Шимків