Справа №635/1353/19
Провадження по справі №2/635/1660/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі :
головуючого судді - Панас Н.Л.
при секретарі - Крилєвській І.А.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; призначити її опікуном над ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що її син ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який було розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2013 року.
У ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер.
Після того, як шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано ОСОБА_2 фактично припинила спілкування з дочкою, спочатку дитина проживала разом зі своїм дідом (батьком ОСОБА_2.) у смт.Козача Лопань, а з 2017 року дитина проживає з позивачем по справі - ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Позивач посилається на те, що дитина була дуже наляканою, бо відповідач по справі постійно вчиняла сварки зі своєю матір'ю в присутності дитини, била дитину, висловлювалася нецензурною лайкою. Відповідач декілька разів намагалася покінчити з життям самогубством.
На даний час вихованням ОСОБА_3 займається лише позивач, ОСОБА_2 не цікавиться долею дочки, не приймає участі у її вихованні та не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки.
Позивач зазначає, що вона працює, має постійний заробіток, має добрі житлово-побутові умови, медичних протипоказань для виконання обов'язків опікуна не має, до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.
Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, відповідач без поважних причин ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дочки, тобто відповідач фактично самоусунулася від виконання батьківських обов'язків.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 лютого 2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.
Позивач в судове засідання не з'явилася, 23 квітня 2019 року особисто надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомляла.
Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав.
Представник третьої особи - служби у справах дітей Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з'явилася, суду надана заява за підписом начальника Служби у справах дітей та сім'ї Цивковської О.М. про розгляд справи за відсутності представника Служби у справах дітей та сім'ї Виконавчого комітету Мереф'янської міської ради.
Представник третьої особи служби у справах дітей - Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області у судове засідання не з'явився, суду надана заява за підписом начальника служби Гасс Т. про розгляд справи за відсутності представника Служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області.
Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
В зв'язку з неявкою належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, який було зареєстровано 26 лютого 2013 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №52, який розірвано 12 листопада 2013 року рішенням Харківського районного суду Харківської області /а.с.18/.
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3, батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області 01 лютого 2013 року /а.с.25/.
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько ОСОБА_3 - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області 29 січня 2019 року /а.с. 10/. Після смерті батька дівчинка проживає разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та повністю перебуває на її утриманні.
За змістом ч.1 ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають особа, в сім'ї якої проживає дитина.
Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
За змістом ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає в родині ОСОБА_1, з її чоловіком ОСОБА_8 Стосунки між членами сім'ї люблячі, теплі.
Матір дитини - ОСОБА_2, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, з дочкою не спілкується, життям дочки ніколи не цікавилася, не надавала ніякої матеріальної підтримки.
Відповідно до ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до характеристики, наданої комунальним закладом «Мереф'янська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1» Мереф'янської міської ради Харківської області, в якому з 01 вересня 2018 року навчається у 1-Б класі ОСОБА_3, вбачається наступне, що до навчального закладу дівчинку приводить та забирає ОСОБА_1 або її чоловік. ОСОБА_1 відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами, здоров'ям та розвитком дитини. Матір дитини навчальний заклад, батьківські збори не відвідує. Успіхами дитини, здоров'ям та розвитком дитини не цікавиться. ОСОБА_2 була присутня тільки на святі першого дзвоника, при цьому мала ознаки алкогольного сп'яніння. До класного керівника і директора школи із вимогами чи проханням забрати дочку ОСОБА_3 з навчального закладу матір ОСОБА_2 не зверталась /а.с.24/.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 01 вересня 2018 року навчається в Комунальному початковому спеціалізованому мистецькому навчальному закладі Мереф'янської міської ради «Мереф'янська дитяча музична школа» на двох відділах (театральний та вокальний). На протязі всього терміну навчання до школи дитину приводить, сплачує за навчання та відвідує батьківські збори ОСОБА_1 Матір жодного разу в школі не з'являлась. Дівчинка добросовісно виконує домашні завдання, чемна, вихована, відповідальна /а.с.23/.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває на обліку в АЗПСМ м.Мерефа з 2018 року. У разі звернення до лікаря, проведення медичних оглядів, щеплень дитину супроводжує ОСОБА_1 Матір дитини ОСОБА_2 у разі звернення дитини до амбулаторії, з лікарем не спілкувалась /а.с.17/.
Виконавчий комітет Мереф'янської міської ради, керуючись ст.ст.164, 165 СК України, ст.ст.11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», постановою КМУ від 24 вересня 2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», діючи як представник органу опіки та піклування Мереф'янської міської ради в інтересах дитини надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.58-59/.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Згідно з ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Частиною 1 статті 244 СК України передбачено, що опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (паспорт НОМЕР_5, виданий Харківським РВ УМВС України в Харківській області 09 липня 1998 року) /а.с.11, 12/., зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1.
ОСОБА_1 проживає в житловому будинку загальною площею 86,6 кв.м. та житловою - 44,8 кв.м., який складається з двох веранд, кухні, трьох житлових кімнат, ванної кімнати та коридору. Умови проживання задовільні та відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Для ОСОБА_3 відведена окрема кімната, облаштована необхідними меблями, є ліжко, шафа, стіл, місце для занять та відпочинку.
ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_8, який зареєстровано 17 жовтня 2018 року у Виконавчому комітеті Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №109 /а.с.35/.
ОСОБА_1 відповідно до висновку про стан здоров'я заявника, виданого Комунальним закладом охорони здоров'я «Мереф'янська центральна районна лікарня» від 30 січня 2019 року за станом здоров'я може бути опікуном. За даними медичної довідки позивач на наркологічному обліку не стоїть, захворювань, які б перешкоджали виконувати обов'язки по опікунству дитини не має.
Чоловік позивача - ОСОБА_8 не заперечує проти взяття ОСОБА_1 під опіку ОСОБА_3
Чоловік позивача ОСОБА_8 за даними медичних довідок на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває.
Виконавчий комітет Мереф'янської міської ради, надав висновок про доцільність встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та призначення ОСОБА_1 її опікуном, що є доцільним та відповідає інтересам дитини /а.с.60-61/.
За таких підстав, суд приходить до висновку за можливе призначити опікуном ОСОБА_3 - ОСОБА_1
Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
У ст.150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
За змістом ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Такий обов'язок є особистим та рівним як щодо матері, так і батька дитини.
Згідно з ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.
Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У відповідності до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
За ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Позов про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини поданий до суду 19 лютого 2019 року.
Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст.3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів малолітньої дитини, а також з урахуванням того, що відповідач є здоровою та працездатною, суд приходить до висновку, що вона може надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дочки.
При визначенні розміру аліментів, що підлягають сплаті, суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів на підтвердження того, що вона на даний час офіційно працевлаштована, має постійний, регулярний дохід, а також відомості щодо наявності на її утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, а також доказів щодо неспроможності сплачувати кошти на утримання дитини. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні.
Крім того, відповідно до змісту ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів опікун дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища матері може бути підставою для її вимоги про зменшення розміру аліментів.
Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13.
З огляду на наведене, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2, батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, опікуном над малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
Стягнувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн.40 коп.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 02 травня 2019 року.

Суддя Н.Л.Панас