Дата документу 10.05.2019 Справа № 333/7424/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/7424/17
Провадження №22-ц/807/1290/19
Головуючий в 1-й інстанції - Скользнєва Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Крилової О. В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2018 року, ухвалене у м. Запоріжжі, (повний текст судового рішення складено 22 жовтня 2018 року) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електроенергії, внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 р. ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електроенергію, внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, в розмірі 9498,45 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зареєстровані і мешкають за адресою: АДРЕСА_1 та користуються електроенергією на підставі особистого рахунку № НОМЕР_1 . 25 липня 2017 року контролерами рейдової бригади Східного ВКАРН ЗМЕ ПАТ «Запоріжжяобленерго» проведена перевірка дотримання правил користування електроенергією для населення за адресою: АДРЕСА_1. Перевіркою встановлено: здійснення самовільного підключення електропроводки до електромережі постачальника з порушенням схеми обліку. Точки самовільного підключення знаходяться на ділянці ввідного кабелю до ввідних клем засобу обліку на горищі будинку у стіні. По зазначеному факту порушення Правил користування електроенергією для населення було складено акт № 00141526 від 25.07.2017 р. Відповідно до п. 1.2 Методики обчислення обсягу та вартості не облікованої електроенергії, обчислено кількість неврахованої електричної енергії та виписано рахунок від 17.08.2017р. на суму 9498 грн. 45 коп. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж (Східне ВпоОПС) вартість не облікованої електроенергії в розмірі 9498 грн. 45 коп, а також судовий збір.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 17 вересня 1998 року, на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж (Східне ВпоОПС) (п/р НОМЕР_5 в ЗОУ АТ "Ощадбанк", МФО 313957, , код оплати 3) вартість не облікованої електричної енергії в розмірі 9487 (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят сім) гривень 45 копійок та судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок (р/р НОМЕР_4 в ПАТ «Метабанк», МФО 313582, ).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2019 року заява про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що відповідачі у справі не знали про наявність кабелю самовільного підключення електричної проводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку і зазначали про це в акті перевірки, між тим вказані обставини не були враховані при розгляді справи. Крім того, акт про порушення не містив посилання на відповідний пункт ПКЕЕН; до акту був долучений зразок кабелю, який не був запакований належним чином, а на схемі, що міститься в Акті порушення, не міститься жодного конкретного позначення про точку самовільного підключення споживача до електричної мережі. Вказані порушення доводять незаконність та необґрунтованість позовних вимог ПАТ «Запоріжжяобленерго».

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2019 року це 192 100 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1921 грн. (1921 грн. Х 100 = 192 100 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зареєстровані і мешкають за адресою: АДРЕСА_1 та користуються електроенергією на підставі особистого рахунку № НОМЕР_1 . (а.с. 7-8, 14-15, 17-18).

25 липня 2017 року контролерами рейдової бригади Східного ВКАРН ЗМЕ ПАТ «Запоріжжяобленерго» проведена перевірка дотримання правил користування електроенергією для населення за адресою: АДРЕСА_1. Перевіркою встановлено: здійснення самовільного підключення електропроводки до електромережі постачальника з порушенням схеми обліку. Точки самовільного підключення знаходяться на ділянці ввідного кабелю до ввідних клем засобу обліку на горищі будинку у стіні.

По зазначеному факту порушення Правил користування електроенергією для населення було складено акт № 00141526 від 25.07.2017 р. (а.с. 4)

Вищевказаним актом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_1 порушила п. 42, 48 користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357.

Згідно Правил користування електричною енергією для населення та Методики обчислення обсягу та вартості не облікованої електроенергії, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 04.05.2006р. та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006р. за № 782/12656, обчислено кількість неврахованої електричної енергії та виписаний рахунок за актом № 00141526 від 25.07.2017р. на суму 9498 грн. 45 коп. (365 днів). (а.с. 5).

17 серпня 2017 року комісія ПАТ «Запоріжжяобленерго» з розгляду актів про виявлення ПКЕЕН провела засідання, на якому розглянула акт про порушення № 00141526 від 25.07.2017 року і прийняла відповідне рішення про порушення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ПКЕЕН, зафіксованого даним актом. Одночасно комісією затверджено розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії в кількості 6360 кВт на суму 9498,45 грн. (а.с. 6).

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що порушення Правил користування електроенергією для населення відповідачем ОСОБА_2 , ОСОБА_1 мало місце та належними чином підтверджено відповідними доказами, в зв`язку з чим є підстави для задоволення позову.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі Правила), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі Методика), затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 4 травня 2006 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електричну енергію» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Згідно п. 42 вказаних правил споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.

На підставі п. 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромережі, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Пункт 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року № 122, встановлює, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акту виявлених порушень, складеного відповідно до Методики.

Відповідно до пункту 1.1. цієї Методики вона застосовується у випадку виявлення порушень, визначених п. 48 Правил у частині: без облікового споживання електричної енергії без дозволу енергопостачальника, самовільного підключення до мереж енергопостачальника; пошкодження приладу обліку, зриву пломби та дій споживача, які призводять до зниження показів приладу обліку.

Згідно пункту 2 Методики розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показів приладу обліку чи його технічної перевірки для усунення порушення (зокрема у разі виявлення представником енергопостачальника прихованої електропроводки, пристрою, що знижує покази приладу обліку, кількість днів обчислюється з дня останньої технічної перевірки і до дня усунення порушення, але не більше терміну позовної давності); за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків.

З огляду на викладене, якщо споживач допустив самовільне підключення електропроводки, вказаний факт апелянтом не спростований, то розрахунок збитків здійснюється з урахуванням дати останньої технічної перевірки електроустановки споживача, але не більше терміну позовної давності.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 10 травня 2019 року.

Судді: С. В. Кухар

О. В. Крилова

О. З. Поляков