Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 лютого 2019 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секратері судового засідання Мариненко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Подільська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Зазначала, що 10.05.2017 р. між позивачкою та ОСОБА_6 було укладено договір дарування квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі договору куплі - продажу квартири, посвідченого 10.05.2017 року, приватним нотаріусом КМНО Зубченко Р.О., за реєстровим № 693. Відповідачі є колишніми власниками вищевказаної квартири. Відповідачі у зазначеній квартирі не проживають з 2008 року, не користуються квартирою, у квартирі відсутні їх особисті речі, витрати на утримання квартири не несуть. Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.).

Представником позивача до початку судового засідання подана заява, в якій сторона позивача просить розглянути справи за відсутності, позов задовольнити в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі, будучи повідомленими про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, не подалиписьмові заперечення (відзив на позовну заяву), в зв'язку з чим відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за відсутністю представника,просили розглянути справу у відповідності до чинного законодавства України.

Суд, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків.

Судом установлено, що відповідно до договору дарування квартири від 10.05.2017 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, посвдченого приватним нотаріусом КМНО за реєстром № 697, позивачка є власником квартири № АДРЕСА_1

Проте, дві з зареєстрованих у даній квартирі осіб відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з реєстрації не знялися та на час подачі позовної заяви зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою КП «Галицьке» про перелік зареєстрованих осіб. ОСОБА_4була зареєстрована, як власник особового рахунку, а ОСОБА_3 зареєстрована, як дочка власника особового рахунку.

Відповідно до довіреності від 27.02.2017 року оформленою на території м. Торонто Канада ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уповноважили ОСОБА_2 бути їх представником в органах внутрішніх справ, органах державної міграційної служби України, житлово-експлуатаційних організаціях та інших установах і організаціях по питаннях зняття його з реєстраційного обліку (виписки) з квартири № АДРЕСА_3.

14.08.2017 року ОСОБА_2 звернулась до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про зняття з реєстрації місця проживання колишніх власників квартири № АДРЕСА_3.

14.08.2017 року Подільська районна в м. Києві державна адміністрація відмовила ОСОБА_2 у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3. в зв»язку з тим, що відсутні паспорти громадянина України у ОСОБА_2

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Така правова позиція викладена в Постановах Верховного суду України від 05 листопада 2014року та від 16 листопада 2016 року.

Так, зокрема в постанові Верховного суду України від 16 листопада 2016 року, зазначено, що за порівняльним аналізом статей 383, 391,405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру, тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім»ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім»ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім»ї власника без поважних причин понад один рік.

Відповідачі у зазначеній квартирі не проживають з 2008 року, квартирою не цікавляться, у квартирі відсутні їх особисті речі, витрати на утримання квартири не несуть, про що свідчить акт від 01.06.18 р. Матеріалами справи підтверджено, що відповідачі не є членами сімї нового власника квартири позивача у справи.

Суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та ураховуючи те, що позивач є власником спірної квартири, відповідачі вищевказаній квартирі не проживають з 2008 року, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Статтею ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, ст.ст.317, 319, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265,268, 273, 354 ЦПК України, п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3; РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_3), третя особа: Подільська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_3), таким, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто Подільським районним судом м.Києва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справ.

Суддя Н. М. Ларіонова