Головуючий суду 1 інстанції - Максименко О.Ю.
Доповідач -Карташов О.Ю.
Справа № 409/987/18
Провадження № 22-ц/810/101/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Яресько А.В., Дронська І.О.

за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

представник позивача - Гребенар Олексій Володимирович

відповідачі- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на заочне рішення

Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 листопада 2018 року, ухваленого у складі судді Максименко О.Юв залі судових засідань Білокуракинського районного суду Луганської області у смт. Білокуракине

у справі за позовом

Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4200 від 15.10.2010 року

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 15.10.2010 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 4200, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 70000 грн. зі сплатою 24 % річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором, строком на 10 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 15.10.2020 року.

В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 02.05.2018 року за зазначеним договором утворилася заборгованість у розмірі 42981,17 грн., яка складається з: 18815,82 грн. - борг за кредитом; 17317,30 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014р. по 01.05.2018р.; 5871,94 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати кредиту та процентів з серпня 2014 р. по березень 2018 р.; 976,11 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту та відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 р. по 01.05.2018р.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 42981,17 грн., а також понесені судові витрати: судовий збір в сумі 1762 грн.

Заочним рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 листопада 2018 року позовні ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задоволено частково.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором№ 4200 від 15.10.2010 року станом на 02.05.2018 року у розмірі 18826,57 грн., з яких: 18815,82 грн. - борг за кредитом; 6,39 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати кредиту з серпня 2014 р. по березень 2018 р.; 4,36 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 01.08.2014 р. по 01.05.2018р., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 771,76 грн., а всього 19598 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) грн. 33 коп.

Суд відмовив у задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №4200 від 15.10.2010 року станом на 02.05.2018 року в загальному розмірі 24154,60 грн., з яких: 17317,30 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 01.08.2014р. по 01.05.2018р., 5865,55 грн.- інфляційним витратам за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з серпня 2014 р. по березень 2018р., 971,75 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 р. по 02.05.2018р.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем заявлені обґрунтовані вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 18826,57 грн., з яких: 18815,82 грн. - борг за кредитом; 6,39 грн. - інфляційні витрати за прострочення сплати кредиту з серпня 2014 р. по березень 2018 р.; 4,36 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 01.08.2014 р. по 01.05.2018р.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 4200 від 15.10.2010 року станом на 02.05.2018 рокув загальному розмірі 24154,60 грн., з яких: 17317,30 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 01.08.2014р. по 01.05.2018р., 5865,55 грн.- інфляційним витратам за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з серпня 2014 р. по березень 2018р., 971,75 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 р. по 02.05.2018р., суд першої інстанції виходив з того, що в якості доказу позивачем надано розрахунок заборгованості від 02.05.2018 року, в якому зазначено процентну ставку 24%, проте позивач не надав судуписьмових доказів, на підставі яких можливо було перевірити розмір процентної ставки по кредитному договору №4200 від 15.10.2010 року, порядок їх нарахування, строк та умови зарахування. Наданий позивачем розрахунок заборгованості від 02.05.2018 року не може бути прийнятий судом в якості належного та допустимого доказу в частині визначення розміру нарахування та суми заборгованості за процентами, оскільки вказаний розрахунок не відноситься до первинних бухгалтерських документів.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» просить заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 листопада 2018 року в частині відмови позову про стягнення процентів за користування кредитом, інфляційних витрат за прострочення процентів за користування кредитом, трьох процентів річних за прострочення процентів за користування кредитом в загальному розмірі 24154,60 грн. скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на момент видачі кредиту відповідачу всі банківські операції, в тому числі операції щодо видачі кредитних коштів, сплати основної суми кредиту, процентів за користування кредитом та інших платежів відображались в автоматизованій банківській системі «Скарб-6», яку було запроваджено в усіх установах АТ «Ощадбанк».

Відповідно до наказу голови правління № 285 від 29.08.2011 року розпочато впровадження програмного забезпечення автоматизованої банківської системи «БАРС Millennium» у філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», у зв`язку з чим інформацію по кредитам перенесено з АБС «Скарб-6» до АБС «Барс». На момент перенесення інформації за відповідачем обліковувалась заборгованість в сумі 61742,65 грн., що підтверджується меморіальним ордером.

Додатково позивач зазначає, що внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів та всіх здійснених фінансових операцій до програмного комплексу банку є вимогою Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ № 254 від 18.06.2003 року, яка була чинною на момент звернення до суду.

Також, позивач посилається на те, що відповідно до ст. 41 Закону України «Про національний банк України», постанови Правління НБУ від 17.06.2004 року № 280 «Про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України»та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, інформація бухгалтерського обліку в банківських установах накопичується та зберігається на відповідних рахунках, повний перелік яких встановлений Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України. Надані суду банком виписки отримано з АБС «Барс» та в цих виписках містяться всі обов`язкові реквізити та інформація про розмір процентної ставки.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами по справі рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4200 від 15.10.2010 року станом на 02.05.2018 року у розмірі 18826,57 грн.не оскаржується, тому рішення суду в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК Українита п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24.10.2008 року.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, інфляційних витрат за прострочення сплати відсотків за користування кредитом; трьох процентів річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом, не відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Судом встановлено, що 15.10.2010 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 4200, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 70000 грн. зі сплатою 24 % річних за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором, строком на 10 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 15.10.2020 року.

Згідно ст. 626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на становлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В ч. 1статі 1054 ЦК Українизазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Звертаючись до суду із позовом,на підтвердження заявлених позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» надано розрахунок заборгованості, скріншот щодо даних відповідача, копії прибуткових позабалансових ордерів, меморіальний ордер, банківські виписки про рух коштів, копія витягу з Першого Всеукраїнського Бюро кредитних історій, копія з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо відповідача від 14.05.2018 року.

При цьому позивач зазначав, що позбавлений можливості надати суду оригінал кредитного договору, договорів поруки та договору застави, у зв`язку з тим, що відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію. В листопаді 2014 року майно філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» захоплено невстановленими озброєними особами, в тому числі оригінал кредитної справи відповідача.

Так, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях(стаття 81 ЦПК України).

Статтею 77 ЦПК Українипередбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій єпервинні документи. Дляконтролюта впорядкування оброблення даних на підставі первиннихдокументівможуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведеніобліковідокументиможутьбути складеніу паперовій або в електронній формі.

Внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів та всіх здійснених фінансових операцій до програмного комплексу банку є вимогою Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України № 254 від 18.06.2003 рокуіз змінами, яка діяла на момент здійснення банком операцій.

Згідно п. 3.4 Положення про організацію операційної діяльності в банках України ідентифікація операції передбачає її докладний опис, який має містити потрібну інформацію для різнихпідрозділів банку та внутрішнього аудиту, а саме: тип операції (міжбанківські розрахунки, операції з клієнтами банку, розрахунки за власними операціями тощо); номер та дату договору; конкретні строки (початок та завершення) операції згідно з договором; дані про контрагента; зміст операції (кредит, депозит, тип процентної ставки тощо); первинні документи; відповідальних виконавців (у тому числізаініціювання операції, за реєстрацію та контроль за її проведенням).

В п. 5.1 вказаного Положення зазначено, що інформація, що міститьсяв первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі.

Пунктом 5.5. Положення про організацію операційної діяльності в банках України передбачено, що форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку, дату здійснення останньої (попередньої) операції, дату здійснення поточної операції, код банку, у якому відкрито рахунок, код валюти, суму вхідного залишку за рахунком, код банку-кореспондента, номер рахунка кореспондента, номер документа, суму операції (відповідно за дебетом або кредитом), суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку, суму вихідного залишку.

Відповідно до пункту 5.6 вказаного Положення, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже у виписках з карткового рахунку, що містяться в матеріалах справи, є всі обов`язкові реквізити, як це передбачено Положенням про організацію операційної діяльності в банках України.

Таким чином, зазначені вище виписки з карткового рахунку є належними та допустимими доказами надання відповідачу грошових коштів, встановлення розміру процентної ставки - 24%, та наявності заборгованості.

Розрахунок заборгованості, який наданий позивачем у вигляді роздруківки з автоматизованої банківської системи узгоджується із зазначеними виписками по рахунку відповідача.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 здійснював платежі згідно погодженого сторонами графіку погашення кредиту, та виходячи із встановленого розміру процентної ставки - 24%.

Тому враховуючи те, що договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним, відповідач частково здійснював погашення заборгованості за договором згідно погодженого сторонами графіку погашення кредиту, а з наданих суду позивачем відомостей з автоматизованої банківської системи вбачається факт укладення договору про надання споживчого кредиту між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 , отримання відповідачем коштів, часткової сплати відповідачем заборгованості за договором, тобто виконання умов договору, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 зобов`язання за договором кредиту належним чином не виконав, тому повиненвідповідати за порушення кредитних зобов`язань.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Відтак, апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом, інфляційних витрат за прострочення процентів за користування кредитом, трьох процентів річних за прострочення процентів за користування кредитом в загальному розмірі 24154,60 грн. слід скасувати відповідно до п.п.1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України таухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ПАТ«Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування кредитом, інфляційних витрат за прострочення процентів за користування кредитом, трьох процентів річних за прострочення процентів за користування кредитом в загальному розмірі 24154,60 грн.задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором№ 4200 від 15.10.2010 року станом на 02.05.2018 року в загальному розмірі 24154,60 грн., з яких: 17317,30 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 01.08.2014р. по 01.05.2018р., 5865,55 грн.- інфляційним витратам за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з серпня 2014 р. по березень 2018р., 971,75 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 р. по 02.05.2018р.

В ч. 1 ст. 141 ЦПК Українипередбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 1762 грн., а за подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір в сумі 2643 грн., що підтверджується платіжними дорученнями.

Оскільки позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» підлягають задоволенню в повному обсязі, то судові витрати відповідно до частини першої статті 141 ЦПК Українипідлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 4405 грн., тому рішення суду в частині стягнення судового збору підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.

Заочне рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 22 листопада 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом, інфляційних витрат за прострочення процентів за користування кредитом, трьох процентів річних за прострочення процентів за користування кредитом та стягнення судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4200 від 15.10.2010 року про стягнення процентів за користування кредитом, інфляційних витрат за прострочення процентів за користування кредитом, трьох процентів річних за прострочення процентів за користування кредитом задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (Луганська область м. Сєвєродонецьк вул. Енергетиків буд. 36, , р/р НОМЕР_2 в філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 304665) заборгованістьза кредитним договором №4200 від 15.10.2010 року станом на 02.05.2018 року в загальному розмірі 24154,60 грн., з яких: 17317,30 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 01.08.2014р. по 01.05.2018р., 5865,55 грн.- інфляційним витратам за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з серпня 2014 р. по березень 2018р., 971,75 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 р. по 02.05.2018р.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (Луганська область м. Сєвєродонецьк вул. Енергетиків буд. 36, , р/р НОМЕР_2 в філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 304665) судовий збір у сумі 4405 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлений 03 травня 2019 року.

Головуючий

Судді: