У Х В А Л А

07 травня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква, в залі суду № 5 заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що 16.03.2016року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області проголошено рішення у справі № 357/17518/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі 44 000 доларів США, на підставі боргової розписки від 18.09.2015р., та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 1 060 533 грн. 70 коп., судові витрати по справі в сумі 6090 грн., всього -1 066 623 грн. 70 коп. 02.04.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «ОКТАНТ» було укладено Договір факторингу № 03/19, за умовами якого, до ТОВ «ФК «ОКТАНТ» перейшли права вимоги до боржника ОСОБА_2 за борговою розпискою від 18.09.2015р., а також всі інші пов`язані з нею права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення. Оскільки відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, заявник просить суд замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні №58288444 з ОСОБА_1 на ТОВ «ФК «ОКТАНТ».

Представник заявника в судовому засіданні підтримав подану заяву.

Представник боржника в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про заміну сторони стягувача, надавши письмово викладені заперечення.

Представник заінтересованої особи ТОВ «ФК «ОКТАНТ» в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги.

Оглянувши матеріали цивільної справи №357/17518/15-ц, матеріали заяви про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду № 357/17518/15-ц від 16.03.2016року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, були задоволені повністю, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 1 060 533грн. 70коп., та 6090грн. судових витрат, всього 1 066 623грн.70коп.

На виконання вказаного рішення суду було видано відповідний виконавчий лист за № 357/17518/15-ц. На підставі якого 06.02.2019 державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58288444.

Встановлено, що 02.04.2019 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОКТАНТ» було укладено Договір факторингу № 03/19, за умовами якого, до ТОВ «ФК «ОКТАНТ» перейшли права вимоги до боржника ОСОБА_2 за борговою розпискою від 18.09.2015, а також всі інші пов`язані з нею права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення.

Згідно п. 1.1 вказаного Договору факторингу № 03/19 від 02.04.2019р. клієнт ( ОСОБА_1 .) відступає права грошової вимоги, що виникли за борговою розпискою від 18.09.2015р.

Відповідно до п. 1.4 вказаного договору право грошової вимоги переходить до фактора (ТОВ «ФК» Октант) з моменту підписання цього договору.

Відповідно до умов п. 3.1.2 цього договору фактор має право не сплачувати клієнту кошти до виконання останнім обов`язку щодо відступлення фактору права вимоги.

Відповідно до умов п. 1.1 та 2.2 договору факторингу № 03/19 від 02.04.2019р. фактор здійснює фінансування клієнта в сумі 850 000 грн. та зобов`язується сплатити йому кошті до 01.04.2025 року, але не раніше дати фактичного стягнення з боржника суми боргу.

Представник боржника в судовому засіданні, заперечуючи задоволення заяви зазначив, що клієнтом у договорі факторингу за приписами ст. 1079 ЦК України, може бути фізична особа чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. А в даному випадку клієнт за Договором факторингу Бубнов В.В. є фізичною особою, а тому вбачається порушення вимог суб`єктивного складу договору факторингу, що відповідно до ст. 203 ЦК України зумовлює його недійсність. Також, представник боржника в судовому засіданні вказував на відсутність даних щодо виконання рішення суду про стягнення боргу та відсутність даних про наявність Виконавчого провадження, що взагалі ставить під сумнів, на думку представника боржника, правомірність підстави для звернення ОСОБА_1 з даною заявою про заміну сторони ВП.

При вирішенні даної заяви суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього ж кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимог на підставі договору факторингу) є різновидом правонаступництвом та можливе на будь-якій стадії процесу.

Ч.2 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

На підставі ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Щодо заперечень сторони боржника про відсутність даних про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення суду, слід зазначити, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Таких висновків при застосуванні наведених норм права дійшов Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року, прийнятій у справі № 6-122цс13, та Верховний Суд у постанові від 25 квітня 2018 року, прийнятій у справі № 2-н-148/09.

Отже, суд визнає безпідставною позицію сторони боржника про відмову в задоволенні заяви через відсутність даних про відкриття виконавчого провадження, виконання рішення суду. По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу і, навіть, при відсутності виконавчого провадження.

Ст. 446 Цивільного процесуального кодексу (надалі - «ЦПК України») передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Частина третя статті 1079 в редакції Закону № 2510-VI від 09.09.2010.

Аналіз частини 1 статті 1077 Цивільного кодексу України, статті 350 Господарського кодексу України, частини 5 статті 5 Закону України "Про банки і банківську діяльність", пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" свідчить про те, що суб`єктний склад договору факторингу має три сторони: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (частини 2 статті 1079 Цивільного кодексу України), фактора, яким може бути банк або інша банківська (фінансова) установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (частини 3 статті 1079 Цивільного кодексу України) та боржника, тобто набувача послуг чи товарів за первинним договором.

Отже, Цивільним кодексом України значно звужений суб?єктивний склад за договором факторингу. Клієнтами факторингу можуть бути фізичні та юридичні особи, які є суб?єктами підприємницької діяльності. Таким чином, за змістом вказаної статті договір факторингу може застосовуватись тільки в сфері підприємницької діяльності. А в даному випадку, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики, як фізичні особи та зазначене було встановлено рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 16.03.2016 року, тобто даних щодо підприємницької діяльності вказаних осіб не має. Так само, як відсутня інформація щодо підприємницької діяльності ОСОБА_1 , як сторони Договору факторингу № 03/19 від 02.04.2019р., де він виступає клієнтом.

Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Тобто для того, щоб мати можливість отримати фінансування під відступлення вимоги, клієнт має бути зареєстрований в якості суб`єкта підприємницької діяльності в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". Таким чином, надаючи оцінку поясненням сторін та наданим доказам, суд вважає, що не доведена правомірність заміни кредитора у зобов`язанні з ОСОБА_1 на ТОВ «ФК « Октант» за борговою розпискою від 18.09.2015 року. В даному випадку, клієнт за Договором факторингу№ 03/19 Бубнов В.В. не мав можливості отримувати фінансування під відступлення вимоги, оскільки не був зареєстрованим в якості суб`єкта підприємницької діяльності. Стороною заявника не надано суду доказів в спростування зазначеного, а тому суд вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 512,1077,1079 ЦК України, ст.ст. 442,446 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 13.05.2019 року. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

СуддяО. Я. Ярмола