Справа № 393/154/17
15 травня 2019 року смт. Новгородка
Новгородківський районний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,
за участі: секретаря судових засідань Макаренко Л.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду смт. Новгородка цивільну справу за позовом приватного підприємства «Агрофірма Перспектива» до ОСОБА_1 про визнання недійсними з моменту вчинення угод про розірвання договорів оренди земельних ділянок,
Позивач через свого представника звернувся з позовом та просить суд визнати:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПП «Агрофірма Перспектива» на підставі договорів оренди землі користується земельними ділянками: площею 3,9799 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 5,5532 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 4,3499 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , які розташовані за межами населеного пункту Новгородківської селищної ради Новгородківського району Кіровоградської області та власником яких є ОСОБА_1 . Правовідносини між сторонами виникли на підставі договорів оренди землі від 22 грудня 2009 року. В подальшому, в зв`язку з необхідністю приведення умов договорів оренди землі у відповідність до вимог чинного законодавства України, підприємство переукладало договори з орендодавцями, шляхом розірвання діючих договорів та укладання нових договорів оренди землі ( в новій редакції). Так, згідно обліку договорів оренди землі по підприємству, переукладання договорів оренди землі від 22 грудня 2009 року, щодо оренди вищезгаданих ділянок мало місце 10 листопада 2014 року. В той же час, ОСОБА_1 звернулась до Новгородківського районного суду Кіровоградської області з позовом до ПП «Агрофірма Перспектива» про визнання недійсними договорів від 10 листопада 2014 року. При з`ясуванні обставин справи виявилось, що дійсно належного переукладання договорів оренди землі від 22.12.2009 року не відбулось, оскільки, на угодах про розірвання договорів від 22.12.2009 року та на нових договорах оренди землі від 10 листопада 2014 року відсутній власноручний підпис ОСОБА_1 Враховуючи наведене слідує, що і угоди про розірвання договорів оренди землі від 22 грудня 2009 року є недійсними, що і стало підставою для звернення до суду позивачем за захистом своїх прав.
В судове засідання сторони не з`явились, в письмовій заяві від 15.05.2019 року представник позивача просить розглядати справу без його участі, на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, а в разі неявки відповідача наполягає на винесенні заочного рішення.
Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відзив на позов не надавали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник відповідача в письмових запереченнях від 16.08.2017 року просить в позовних вимогах позивачу відмовити повністю так як спірні угоди про розірвання договорів оренди земельних ділянок зареєстровані в порядку визначеному законом, укладені сторонами та відповідають їх волевиявленню, при їх укладенні сторонами додержано вимог, встановлених ст. 203 ЦК України, а правове обґрунтування позовних вимог не відповідає обставинам справи, не підтверджується належними та допустимими доказами та не ґрунтуються на нормах права, що підлягають застосуванню виходячи з заявлених позовних вимог.
Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясував наступне.
ОСОБА_1 є власником земельних ділянок: площею 3,9799 га, кадастровий номер НОМЕР_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії та номер НОМЕР_3 , площею 5,5532 га, кадастровий номер НОМЕР_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії та номер НОМЕР_4 , площею 4,3499 га, кадастровий номер НОМЕР_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії та номер НОМЕР_5 , які розташовані за межами населеного пункту Новгородківської селищної ради Новгородківського району Кіровоградської області.
22.12.2009р. між сторонами укладено договори оренди землі вищевказаних земельних ділянок, строк дії договорів до 31.12.2020 року (а.с. 6-7; а.с. 11-12; а.с. 16-17 том №1).
Згідно копій угод від 05.11.2014 року сторонами було розірвано договори оренди земельних ділянок: площею 3,9799 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 5,5532 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 4,3499 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 10, 15, 20 том №1).
Після розірвання зазначених договорів сторонами було переукладено в новій редакції договори оренди вищевказаних земельних ділянок 10.11.2014 року. Однак, ОСОБА_1 отримавши дані договори, не погодилась з тим, що їх підписувала чи уповноважувала когось на це, звернулась до Новгородківського районного суду з позовною заявою про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок: площею 3,9799 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 5,5532 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 4,3499 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , які були переукладені сторонами 10.11.2014 року. При з`ясуванні обставин цивільної справи №393/5/17 судом встановлено та підтверджено висновком експерта №30/1.1/1229 від 14.06.2017 року проведеного на виконання ухвали суду від 21.04.2017 року про призначення судової почеркознавчої експертизи, що дійсно належного переукладання договорів оренди землі від 22.12.2009 року не відбулося, оскільки на договорах оренди земельних ділянок підписи від імені ОСОБА_1 розташовані в графах «Орендодавець» виконанні не ОСОБА_1 , а іншою особою. По справі було винесено рішення 04.10.2017 року, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та визнано недійсними договори оренди земельних ділянок від 10.11.2014 року (а.с. 232-237 том №1).
Оскільки вказані вище договори визнано недійсними, представник позивача вказує та не, що і угоди від 05.11.2014 року про розірвання договорів оренди земельних ділянок від 22.12.2009 року теж необхідно визнати недійсними, оскільки вони на думку позивача, не підписані власником вказаних земельних ділянок ОСОБА_1 , а тому договори від 22.12.2009 року продовжують діяти, що і стало підставою для позивача 22.03.2017 року звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
Таким чином, вказаним висновком судово-почеркознавчої експертизи підтверджується порушення ч. 2 ст. 207 ЦК України - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В даному випадку спірний правочин підписаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Доказів надання відповідачем повноважень іншій фізичній особі для підписання вказаних угод про розірвання договорів оренди земельних ділянок від 22.12.2009 року в справі немає і сторони їх не надали. Отже, правочин підписаний від імені відповідача невідомою фізичною особою без наявності у неї будь-яких правових підстав для такої дії.
Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.
Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Враховуючи те, що волевиявлення відповідача на укладення угод від 05.11.2014 року про розірвання договорів оренди земельних ділянок від 22.12.2009 року не було, вказані правочин слід визнати недійсними.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Суд вважає, що представник позивача довів те, що відповідач не підписувала угоди від 05.11.2014 року про розірвання договорів оренди земельних ділянок від 22.12.2009 року, а тому вказані правочини слід вважати недійсними.
Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 4800 грн. (платіжне доручення №6497 від 21.03.2017р.) та витрати пов`язані з проведенням судово-почеркознавчої експертизи в сумі 8580,00 грн. (акт №205/206/19-27 від 29.01.2019р.).
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 81, 133, 141, 263-265, 268, 272-273, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -
Рішення може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Копії рішення направити сторонам по справі.

Повний текст рішення було складено 24.05.2019 року.

Головуючий суддя Ю. РАЧКЕЛЮК