УХВАЛА

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 404/2173/16-ц

провадження № 61-8938ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 1» Кіровоградської міської ради на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 1» Кіровоградської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 1» (далі - КП «Житлово-експлуатаційна організація № 1») Кіровоградської міської ради та у вересні

2016 року до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у

розмірі 39 959,64 грн, моральної шкоди - 30 000,00 грн, витрат на проведення експертиз -2 500,00 грн та 3 960,00 грн.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопаді 2018 року позовні вимоги до ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада

2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Вирішено стягнути з КП «Житлово-експлуатаційна організація № 1» Кіровоградської міської ради на користь ОСОБА_1 39 959,64 грн матеріальної шкоди, 10 000,00 грн моральної шкоди, 6 460,00 грн витрат за проведення експертиз та 1422,60 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 20 березня 2019 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2018 року змінено.

Вирішено стягнути з КП «Житлово-експлуатаційна організація № 1» Кіровоградської міської ради на користь ОСОБА_1 19 079,82 грн на відшкодування матеріальної шкоди, 5 000,00 грн моральної шкоди, 3 230,00 грн компенсації витрат за проведення експертиз.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга КП «Житлово-експлуатаційна організація № 1» Кіровоградської міської ради на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 березня 2019 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 76 419,64 грн, яка станом на 01 січня

2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00х100=192 100,00).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Разом з тим, у касаційній скарзі заявник посилається на підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, проте вказане посилання є безпідставним і не спростовує визначення цієї справи як малозначної.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки КП «Житлово-експлуатаційна організація

№ 1» Кіровоградської міської ради подалокасаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 1» Кіровоградської міської ради на рішення Кіровського районного суду

м. Кіровограда від 23 листопада 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 1» Кіровоградської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун