ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2019 року м. Кропивницький

справа № 2-1368/07

провадження № 22-ц/4809/587/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючий - Дьомич Л.М. (суддя - доповідач),

судді - Єгорова С.М.; Кіселик С.А.,

за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1;

відповідач: ОСОБА_2;

відповідач: ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 квітня 2007 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено повністю; визнано відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням : АДРЕСА_1 та знято їх з реєстрації за даною адресою (далі - заочне рішення).

В липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда із заявою про перегляд заочного рішення в порядку ст. 284 ЦПК України (а.с. 36).

Згідно з ухвалою суду від 19 грудня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення було відмовлено (а.с. 119-120).

Заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, ОСОБА_2 оскаржено не було.

22 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда із заявою про перегляд заочного рішення (а.с. 124).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення повернуто заявнику (а.с. 127-128). Оскаржувана ухвала винесена на підставі ч. 3 ст. 44 ЦПК України, оскільки судом першої інстанції визнано зловживанням процесуальними правами дії ОСОБА_2 щодо повторного звернення останнього до Кіровського районного суду м. Кіровограда із завою від 22 грудня 2018 року про перегляд заочного рішення.

Не погодившись із ухвалою суду від 27 грудня 2018 року, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку. Згідно з поданою апеляційною скаргою, скаржник просить:

- скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2018 року повністю;

- прийняти нове рішення (окрему ухвалу як форму рішення), відповідного до якого надіслати матеріали до правоохоронних органів, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, здійснити перевірку на предмет наявності в діях осіб, винних у приховувані розгляду справи ознак злочину та прийняти відповідне рішення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначає, що розглянувши його заяву про перегляд заочного рішення, про що постановлено ухвалу від 19 грудня 2018 року, судом першої інстанції не розглянуто його клопотання про надіслання матеріалів даної цивільної справи до правоохоронних органів, внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, здійснення перевірки на предмет наявності в діях осіб, винних у приховувані розгляду справи ознак злочину та прийняття відповідного рішення. Сторона стверджує, що саме з огляду на викладені обставини 22 грудня 2018 року дійсно повторно звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда із заявою, в якій просив прийняти додаткове рішення (окрему ухвалу як форму рішення), відповідно до якого надіслати матеріали справи до правоохоронних органів, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, здійснити перевірку на предмет наявності в діях осіб, винних у приховувані розгляду справи ознак злочину та прийняти відповідне рішення.

ОСОБА_2 акцентує увагу суду на тому, що судом першої інстанції безпідставно зазначено, що заявник 22 грудня 2018 року повторно звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, хоча в прохальній частині його заяви від 22 грудня 2018 року зазначено зовсім інше питання. Судом першої інстанції проігноровано та не розглянуто питання, яке зазначено в прохальній частині зави від 22 грудня 2018 року.

Враховуючи наведене, скаржник вважає безпідставними посилання суду першої інстанції на ст. 44 ЦПК України та висновок про зловживання відповідачем своїми процесуальними правами.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 04 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2018 року залишено без руху; встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

19 лютого 2019 року скаржнику продовжено процесуальний строк виконання вимог ухвали від 04 лютого 2019 року, про що апеляційним судом постановлено відповідну ухвалу.

Згідно з ухвалою апеляційного суду від 15 березня 2019 року ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2018 року; відкрито апеляційне провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу від 29 березня 2019 року, ОСОБА_3 просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення (а.с. 238).

10 квітня 2019 року апеляційним судом закінчено підготовчі дії у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограді від 27 грудня 2018 року; справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

25 квітня 2019 року ОСОБА_2 подано до суду письмові пояснення, які за змістом викладених доводів відповідають доводам апеляційної скарги.

Позивач у справі - ОСОБА_1 померла 29 квітня 2018 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи свідоцтво про смерть серія І-ОЛ № 261398 (а.с. 71).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши оскаржувану ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступного.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є:

1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов'язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об'єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Судом встановлено, що заява ОСОБА_2 від 22 грудня 2018 року про перегляд заочного рішення за своїм змістом є абсолютно ідентичною заяві, яка подана особою до суду першої інстанції 03 липня 2017 року та розглянута судом шляхом постановлення ухвали від 19 грудня 2018 року (а.с. 36, 124).

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що інших доводів, пояснень, доказів, ніж ті, які були предметом дослідження Кіровського районного суду м. Кіровограда під час розгляду заяви ОСОБА_2 від 03 липня 2018 року, заява останнього від 22 грудня 2018 року не містить.

Твердження скаржника, що заява про перегляд заочного рішення від 22 грудня 2018 року містить прохання до суду про надіслання матеріалів даної цивільної справи до правоохоронних органів, внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, здійснення перевірки на предмет наявності в діях осіб, винних у приховувані розгляду справи ознак злочину та прийняття відповідного рішення, не знайшло свого підтвердження наявними у справі матеріалами.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 повторно звернувся до суду для вирішення питання, яке вже вирішене судом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 3 зазначеної процесуальної норми передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Колегія суддів приймає до уваги, що визнання дій учасника процесу зловживанням процесуальними правами є правом суду, яке реалізується залежно від конкретних обставин справи. При цьому, перелік дій учасника справи, які можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України не є вичерпним.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що повторне подання стороною до суду заяви, яка за своїм змістом є повністю ідентичною уже розглянутій судом, суперечить завданню та основним засадам цивільного судочинства. Такі дії сторони правомірно визнані судом зловживанням процесуальними правами учасника судового процесу.

В частині вимоги апеляційної скарги про прийняття апеляційним судом судового рішення у формі окремої ухвали щодо надіслання матеріалів даної цивільної справи до правоохоронних органів, внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, здійснення перевірки на предмет наявності в діях осіб, винних у приховувані розгляду справи ознак злочину та прийняття відповідного рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Окрема ухвала є видом судового рішення, яка передбачена чинним процесуальним законодавством як форма реагування на виявлені при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, у тому числі судів нижчої інстанції.

Разом з тим, порушень вимог чинного законодавства Кіровським районним судом м. Кіровограда при розгляді заяви ОСОБА_2 від 22 грудня 2018 року про перегляд заочного рішення, апеляційним судом не виявлено.

Доводи апеляційної скарги щодо ігнорування судом першої інстанції вирішення питання про ухвалення додаткового рішення (окремої ухвали) у справі є безпідставними, оскільки відповідного клопотання заява скаржника від 22 грудня 2018 року взагалі не містить.

Крім того, до компетенції суду апеляційної інстанції не належить ані надіслання матеріалів справи до правоохоронних органів, ані внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ані здійснення перевірки на предмет наявності в діях осіб, винних у приховувані розгляду справи ознак злочину, ані прийняття відповідного рішення.

Таким чином, вимога ОСОБА_2 про винесення судом апеляційної інстанції окремої ухвали з підстав, зазначених у скарзі, є необґрунтованою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням вимог закону.

В межах доводів та вимог апеляційної скарги підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 06.05.2019 року

Головуючий суддя: Л.М. Дьомич

Судді: С.М. Єгорова

С.А. Кіселик