н/п 2/490/3635/2018 Справа № 490/9325/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
У Х В А Л А

29 травня 2019 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Дудник Г.С.,

за участі сторін та їх представників,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль, Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" в особі Наглядової ради , треті особи Фонд державного майна України, ОСОБА_2 про поновлення на роботі , визнання незаконними та скасування рішень та наказу,

В С Т А Н О В И В :

06 листопада 2018 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" в особі Наглядової ради , наглядова рада АТ "Херсонська ТЕЦ" (Фонд державного майна України), третя особа - Державний реєстратор відділу державної реєстрації Управління економічного розвитку та інфракструктури Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області Ємець Діана Самвелівна про визнання незаконними та скасування рішень.

04 січня 2019 року позивач в особі свого представника адвоката Киян О.В. подав заяву про зміну предмету позову, в якій предявиви вимоги до Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль, Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" в особі Наглядової ради , треті особи Фонд державного майна України та просив поновити його на посаді генерального директора АТ "Херсонська ТЕЦ" з 19 жовтня 2018 року, зобов`язати АТ "Херсонська ТЕЦ" усунути перешкоди у виконанні посадових обов`язків генерального директора, визнати незаконним та скасувати рішення наглядової ради АТ "Херсонська ТЕЦ" , оформлене протоколом № 8/2018 про припинення повноважень генерального директора АТ "Херсонська ТЕЦ" Педченка Б.А. та обрання особою, яка тимчасово здійснюватиме повноваження генерального директора Судака В.І., визнати незаконним та скасувати наказ АТ "Херсонська ТЕЦ" № 223 від 19 жовтня 2018 року про заборону входу на територію підприємства ОСОБА_1

Ухвалою суду в підготовчому судовому засіданнні від 14 січня 2019 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_2

В подальшому позивач в особі свого представника адвоката Киян О.В. подав заяву про зміну предмету позову, в якій остаточно пред`явив вимоги до Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль, Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" в особі Наглядової ради , треті особи Фонд державного майна України та просив визнати незаконним та скасувати наказ АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" № 324-к від 19.10.2018 рокку про внесення запису до трудової книжки та звільнення його з посади, поновити його на посаді генерального директора АТ "Херсонська ТЕЦ" з 19 жовтня 2018 року, зобов`язати АТ "Херсонська ТЕЦ" усунути перешкоди у виконанні посадових обов`язків генерального директора, визнати незаконним та скасувати рішення наглядової ради АТ "Херсонська ТЕЦ" , оформлене протоколом № 8/2018 про припинення повноважень генерального директора АТ "Херсонська ТЕЦ" Педченка Б.А. та обрання особою, яка тимчасово здійснюватиме повноваження генерального директора Судака В.І., визнати незаконним та скасувати наказ АТ "Херсонська ТЕЦ" № 223 від 19 жовтня 2018 року про заборону входу на територію підприємства ОСОБА_1 , стягнути з АТ "херсонська теплоелектроцентраль" на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 19.10.2018 року по 13 березня 2019 року (99 робочих днів) в сумі 625 346,37 грн та заборгованість з зарбітної плати за період з 01.08.2018 року по 18.10.2018 року в розмірі 347 414,65 грн.

Ухвалою суду від 16 квітня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 29.05.2019 р.

До посчатку судового розгляду позову по суті від представника третьої особи Фонду держмайна України були подані клопотання про закриття провадження у справі , оскільки даний спір повинен розглядатися в порядку господарського судочинства , оскільки позивач оскаржує рішення наглядової ради АТ "Хероснська ТЕЦ" , що є господарською діяльністю товариства, отже це є корпоратиним спором. В обгрунтування своєї позиції посилається також на висновки, викладнені в Постановах Херсонського апеляційного суду від 09.04.2019 року № 766/19928/17 , від 10.04.2019 року у справі № 766/11332/18 та від 25.04.2019 року у справі № 766/4587/18 за позовами ОСОБА_1 до ПрАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" в особі наглядової ради про визнання незаконним та скасування рішення . Так, провадження у цих справах було закрито, сокільки вказані спори повинні розглядатися в межах корпоративних , а не трудових правовідносин, а отже в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

В судовому засіданні представники відповідача та третьої особи підтримали заявлені клопотання , просили про його задоволення.

Представник позивача заперечувала проти задоволення клопотання.

Вивчивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає чпстковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 20 ГПК УКраїни , господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; тощо.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 01.03.2013 № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", згідно з частиною третьою статті 167 Господарського кодексу України (далі - ГК) під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Визначаючи, чи є спір таким, що виникає з корпоративних відносин та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 4 частини першої статті 12 ГПК, стаття 15 ЦПК), слід враховувати роз`яснення, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів".

Спори між господарським товариством і його учасником (акціонером, засновником), які є трудовими, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог статті 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи.

Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Нормами ЦК України (статті 99, 145, 147, 159, 161), Господарського кодексу України (стаття 89), Закону України «Про господарські товариства» (статті 47, 62, 63), Закону України «Про акціонерні товариства» (статті 52, 58, 59, 60, 61) визначено, що виконавчий орган товариства вирішує всі питання, пов`язані з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що є компетенцією загальних зборів учасників товариства або іншого його органу. Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав. Керівник та інші члени виконавчого органу, здійснюючи управління товариством у межах правил, встановлених статутними документами, зобов`язані діяти виключно в інтересах товариства та його учасників.

За приписами частини 4 статті 13 Конституції України держава забезпечує захист усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною 3 статті 99 ЦК України, згідно із якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Підставою набуття виконавчим органом товариства повноважень є факт його обрання (призначення) загальними зборами учасників (акціонерів) як вищого органу управління товариством або, як зазначено у частині 5 статті 58 Закону України «Про акціонерні товариства», укладення з членом виконавчого органу товариства трудового договору, який від імені товариства може підписувати голова наглядової ради чи особа, уповноважена на те наглядовою радою.

Усунення членів виконавчого органу товариства від виконання обов`язків або припинення повноважень голови виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника від роботи на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити обовязки члена виконавчого органу від виконання ним обов`язків міститься не в приписах Кодексу законів про працю України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання нормами трудового права.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальним за таких обставин є корпоративні правовідносини.

У зв`язку з цим припинення повноважень відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснювати членом його виконавчого органу повноважень у сфері управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлено специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Зважаючи на це, зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання обов`язків, які він йому визначив, у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року №1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України ( у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року №1255-YII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів») зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Наведений вище висновок щодо застосування статті 99 ЦК України викладений Верховним Судом у постанові Великої Палати Суду від 30 січня 2019 року, справа №145/1885/15-ц та підлягає врахуванню судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України.

Отже, враховуючи, що однією з позовних вимог в даній справі є законність рішення наглядової ради товариства про припинення повноважень позивача як члена виконавчого органу товариства - генерального директора товариства, яке має розглядатися в межах корпоративних, а не трудових правовідносин, суд доходить висновку, не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства корпоративний спір, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, тому слід закритти провадження у частині позовних вимог про визнати незаконним та скасувати рішення наглядової ради АТ "Херсонська ТЕЦ" , оформлене протоколом № 8/2018 про припинення повноважень генерального директора АТ "Херсонська ТЕЦ" Педченка ОСОБА_3 та обрання особою, яка тимчасово здійснюватиме повноваження генерального директора Судака В.І., з підстав, передбачених пунктом першим частини першої статті 255, частин першої та другої статті 377 ЦПК України, та роз`ясненням позивачу права на звернення до суду з позовом у порядку, передбаченому ГПК України.

В іншій частині заявлених позовних вимог - спірні правовідносини, на захист яких звернувся до суду позивач, виникли не на підставі його відносин з відповідачами саме як акціонерного товариства щодо порушень ЗУ "Про господарські товариства" чи здійснення своїх прав саме як акціонера відповідача, а саме з приводу незаконного,на його думку, звільнення його з посади генерального директора АТ і, як наслідок, незаконного створення йому перешкод у здійсненні своїх повноваджень та несплати йому за цей час заробітнорї плати, яка підлягає стягненню, на його думку, за правилами відшкодування в якості вимушеного прогулу за положеннями КЗп П України.

Також відповідачем долучено до матеріалів справи додаткові докази, на підставі яких вбачається, що ОСОБА_1 перебував на посаді генерального директора на підставі контракту № 724 від 17.01.2017 року , який за своїм змістом є особливою формою трудового договору і регулює трудові відносини між керівником ( ОСОБА_4 .А,) та Роботодавцем ( НОМЕР_1 "Херсонська ТЕЦ"), відповідні записи про роботу на цій посаді були внесені до його трудової книжки, також він був звільнений на підставі наказу Т ОСОБА_5 О. генерального лиректора АТ "Херсонська ТЕЦ" В.І. Судака № 324-к від 19 жовтня 2018 року на підставі п.5 ч.1 ст. 41 КЗпП України.

За такого, інші заявлені вимоги є на захист трудових прав позивача і не стосуються корпоративних прав.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника третьої особи Фонду державного майна України про закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Херсонська теплоелек троцентраль» в особі Наглядової ради про визнання незаконним та скасування рішення наглядової ради АТ "Херсонська ТЕЦ" , оформлене протоколом № 8/2018 про припинення повноважень генерального директора АТ "Херсонська ТЕЦ" Педченка ОСОБА_3 та обрання особою, яка тимчасово здійснюватиме повноваження генерального директора Судака В.І. - закрити.

В інішй частині у задоволенні клопотання - відмовити.

Оголосити перерву в судовому засіданні до 15.30 годин. 08 липня 2019 року.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Апеляційне оскарження ухвали відповідно до вимог ст.ст. 353-355 ЦПК України.

Суддя Гуденко О.А.