ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2019 року

м.Суми

Справа №592/2342/19

Номер провадження 22-ц/816/2830/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостик С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 лютого 2019 року в складі судді Катрич О.М., ухваленого у м. Суми, повний текст якого складений 28 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в:

11 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - ПАТ «Сумське НВО») про стягнення заборгованості із заробітної плати в сумі 65 864,92 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в сумі 65 864,92 грн.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» на користь держави судовий збір у сумі 768 грн 40 коп.

Вказане рішення суду відповідач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське НВО», посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В доводах апеляційної скарги зазначається, що наданий позивачем розрахунковий лист не підтверджує факт заборгованості із заробітної плати, а таож відповідач послався на те, що відповідно до довідки про заробітну плату ОСОБА_1 сума заборгованості із заробітної плати складає 64 712,48 грн. (а.с. 24)

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач з січня 2018 по січень 2019 року не виплатив позивачу в повному обсязі заробітну плату, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01 січня 2019 року склала 65 864,92 грн., тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 65 864,92 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з відповідачем ПАТ «Сумське НВО» та працює на посаді провідного інженера-конструктора конструкторського відділу спеціальних систем № 372 СКБ (а.с. 6 - 9).

Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листа за січень 2019 року, заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем станом на 01 січня 2019 року становила 65 864,92 (а.с. 10).

Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно вимог ст.ст. 94, 97, 115 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.

Як передбачено ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право позивача на своєчасне отримання заробітної плати за виконану нею роботу порушено з боку відповідача, оскільки останній за період з січня 2018 року по січень 2019 року не виплатив у повному обсязі позивачу заробітну плату, тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги та надана відповідачем до апеляційного суду довідка № 16-07/382 від 18 березня 2019 року (а.с. 24), відповідно до якої розмір заборгованості по заробітній платі позивача становить 64 712,48 грн., а не 65 864,92 грн., як визначив суд першої інстанції, не спростовують висновок суду першої інстанції про задоволення позову, так як із довідки відповідача вбачається, що сума заборгованості вказана станом на 01 березня 2019 року, але не зазначено, з якої дати відповідач нарахував заборгованість. Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом позивач просила стягнути заборгованість по заробітній платі за період з січня 2018 року по січень 2019 року.

Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості по заробітній платі, суд першої інстанції, керуючись вимогами ст.ст. 11, 12, 80, 81 ЦПК України виходив з того, що відповідно до наданого позивачем розрахункового листа станом на січень 2019 року заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 з виплати заробітної плати складає 65 864,92 грн. (а.с. 10).

Відтак, колегія суддів вважає, що судом з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, його висновки відповідають вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому таке судове рішення необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» залишити без задоволення, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 лютого 2019 року у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 травня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: О.І. Собина

О.Ю. Кононенко