ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/237/16-ц Номер провадження 22-ц/814/1492/19Головуючий у 1-й інстанції Косик С. М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Пилипчук Л.І.,

суддів Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

секретар Філоненко О.В.,

з участю представника позивача - адвоката Остапенка О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна»

на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2019 року, постановлене суддею Косик С.М. (повний текст рішення складено 04.03.2019),

у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» про розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и в:

18.02.2016 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, який уточнив заявою від 02.11.2018. Просив розірвати договір оренди землі №778 від 27.04.2007 зі змінами до договору оренди землі від 03.04.2008, укладений між ним, ОСОБА_1 , та ВАТ «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» (правонаступник ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна»); скасувати записи у Державному реєстрі земель від 14.02.2008 за №31 та від 10.02.2009 за №26 у Карлівському районному відділі Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах».

В обгрунтування позовних вимог взазначав, що є власником земельної ділянки площею 9,76 га, яка розташована на території Халтуринської сільради Карлівського району Полтавської області. На початку 2015 році йому стало відомо про реорганізацію юридичної особи-орендаря, що відповідно до п.31 договору оренди є підставою для дострокового розірвання договору. Його заява про дострокове розірвання договору одержана відповідачем 28.02.2015 та залишена без відповіді, тому звертається в суд з даними позовом та просить розірвати договір оренди з внесеними 03.04.2008 змінами, зобов`язати відповідача передати належну йому земельну ділянку.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 19.02.2019 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Поновлено позивачу ОСОБА_1 строк для подачі до суду позовної заяви до приватного підприємства «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Хартуріна» про розірвання договору оренди землі №778 від 27.04.2007, як такий, що пропущений з поважних причин.

Розірвано договір оренди землі №778 від 27.04.2007 зі змінами від 03.04.2008, укладений між ОСОБА_1 та відкритим акціонерним товариством «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» (правонаступник ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна») та скасовано запис у Державному реєстрі земель від 14.02.2008 за №31 у Карлівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», запис у Державному реєстрі земель від 10.02.2009 за №6 у Карлівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК».

Зобов`язано приватне підприємство «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» передати ОСОБА_1 земельну ділянку площею 9,76 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , якою ОСОБА_1 володіє на праві приватної власності.

Стягнуто з приватного підприємства «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1960,81 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 6 417,99 грн.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що умовами договору передбачено його розірвання у разі реорганізації юридичної особи орендаря, позивач висловив своє небажання продовжувати орендні відносини із реорганізованим орендарем, тому наявні підстави для розірвання договору оренди. При цьому суд поновив позивачу строк позовної давності для звернення в суд з даним позовом, визнаючи причини пропуску поважними.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вважає, що районний суд, задовольняючи клопотання про поновлення позивачу строків позовної давності, всупереч висновкам касаційної інстанції (ухвала ВССУ від 14.06.2017), не врахував, що позивачем не надано жодних доказів, які б чітко вказали на час, з якого останньому стало відомо про порушення його права.

Посилаючись на норму ст.261 ЦК України, наполягає, що в даному випадку строк позовної давності розпочався з моменту реорганізації, тобто з 15.04.2011 та сплинув 15.04.2015. Підприємство належним чином виплачувало орендну плату впродовж всього строку дії договору оренди, в тому числі після проведення реорганізації в 2011 році, а орендодавець не заперечував щодо отримання коштів за користування земельною ділянкою протягом всього періоду дії договору оренди.

Не погоджується з визнанням поважними причини пропуску позивачем строку позовної давності. Зазначає про те, що позивач підтримує з батьками довірчі стосунки, які отримували кошти за користування земельною ділянкою урожаю 2012, 2013, 2014 та 2015 років, про що позивач не заперечує.

Вважає, що позивач має довести, що він не міг довідатися про порушення свого цивільного права, оскільки норма ч.1 ст.261 ЦК містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав.

Посилається на висновки Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росіїі», «Пономарьов проти України» в частині необхідності належного обгрунтування рішення про поновлення строку оскарження, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип resjudicata, особливо, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Вважає відсутнім належне обгрунтування судом першої інстанції та докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 із дня реорганізації юридичної особи 15.04.2011 не міг дізнатися з публічних джерел про порушення свого права, зокрема, з відкритого для всіх Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та офіційного сайту Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку Державної установи «Агенство з розвитку інфраструктури фондового ринку України» .

08.05.2019 до суду надійшов відзив представника позивача - адвоката Остапенка О.П. на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення районного суду - без змін. Також просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2 280,00 грн.

За загальним правилом, передбаченим ч.ч.1,3 ст.368 ЦПК України, справи розглядаються судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідач повторно свого представника у судове засідання не направив.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, який заперечив доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та не оспорюється сторонами, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 27.04.2007 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 9,76 га, розташованої в адміністративних межах Халтуринської сільської ради Карлівського району Полтавської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1 ./а.с.5/

27 квітня 2007 року між орендодавцем ОСОБА_1 і орендарем ВАТ «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» укладено договір оренди землі №778, змінений 03.04.2008, відповідно до умов якого орендодавець передав належну йому земельну ділянку в оренду орендарю на тринадцять років./а.с.6-11/

Пунктом 31 вказаного договору оренди передбачено, що реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для розірвання договору.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.04.2011 здійснена державна реєстрація юридичної особи - приватного підприємства «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтурівна», яка утворена в результаті перетворення Відкритого акціонерного товариства «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтурівна» та є правонаступником останнього./а.с.12/

У лютому 2015 року позивач направив відповідачу заяву про дострокове розірвання договору оренди у зв`язку з реорганізацією підприємства, яку відповідач одержав 28.02.2005, однак залишив вказану заяву без відповіді./а.с.15/

Задовольняючи позов та розриваючи договір оренди в судовому порядку, суд першої інстанції виходив з того, що реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для розірвання договору, що передбачено його умовами. Строк позовної давності пропущений з поважних причин, оскільки орендодавець особисто орендну плату не отримував, за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується довідкою Мартинівської сільської ради, його заява про розірвання договору відповідачем залишена без відповіді. Тому суд поновив позивачу строк звернення до суду з даним позовом.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками районного суду. Доводи апеляційної скарги їх правильність не спростовують, зводяться до заперечення рішення на підставі переоцінки доказів.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч.4 ст.31 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до п.3 ст.6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Отже, за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, відмінні від встановлених актом цивільного законодавства.

Враховуючи, що пунктом 31 спірного договору оренди землі реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для розірвання договору, - наявні підстави для розірвання договору оренди землі, що відповідачем не спростовується.

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку позовної давності звернення в суд з даним позовом та недоведеності позивачем наявності поважних причин пропуску зазначеного строку апеляційний суд відхиляє, враховуючи наступне.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи апеляційної скарги щодо не надання позивачем доказів, які б чітко вказали на час, з якого останньому стало відомо про порушення його права, не заслуговують на увагу. Позивач стверджує, шо дізнався про реорганізацію орендаря на початку 2015 року та у лютому направив відповідачу заяву про розірвання договору оренди на підставі п.31 договору. Натомість відповідач не спростував доводів позивача про те, що фактично він не проживає за місцем знаходження орендованої земельної ділянки, особисто не одержував від відповідача оренду плату, що унеможливлювало його обізнаність про реорганізацію орендаря. Сам по собі факт наявного у відкритому доступі Державного реєстру, в якому міститься інформація щодо здійснення реорганізації юридичної особи-орендаря, не є достатнім для визнання доведеним факту можливої обізнаності орендодавця про ці обставини, оскільки доказів того, що позивач мав інформацію про реорганізацію та міг перевірити її через доступ до відповідного реєстру - суду не надано. Натомість відповідач, будучи обізнаним про те, що реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для розірвання договору, замовчав про факт реорганізації та не повідомив орендодавця про вказану обставину, від якої залежить виникнення цивільних прав та обов`язків. Тоді як загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.

Тому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність поважних причин пропуску позивачем строку позовної давності.

Виплата підприємством орендної плати впродовж всього строку дії договору оренди, в тому числі після проведення реорганізації в 2011 році, не спростовує доводів позивача щодо необзінаності про реорганізацію, оскільки судом першої інстанції встановлено та визнано відповідачем, що орендну плату одержував не орендодавець, а його батьки. Відповідного доручення орендодавця щодо виплати орендної плати орендар не мав, а тому така виплата здійснювалася відповідачем на свій розсуд (ризик).

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 з 15.04.2011 міг дізнатися з публічних джерел про порушення свого права, зокрема, з відкритого для всіх Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та офіційного сайту Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку Державної установи «Агенство з розвитку інфраструктури фондового ринку України», апеляційний суд оцінює критично. Орендодавець звернувся до Єдиного реєстру для перевірки відомостей щодо реорганізації орендаря після того, як довідався з інших джерел про таку обставину. Сторона договору, в даному випадку орендодавець, не зобов`язаний відслідковувати інформацію в Єдиному реєстрі щодо можливих змін в організації підприємства. Натомість орендар, як юридична особа та сторона договору, у зв`язку з припиненням в результаті реорганізації мав діяти добросовісно та повідомити сторону договору про зміну орендаря та необхідності внесення відповідних змін до договору оренди. Однак орендар вдався до замовчування вказаного факту, т оді, як відповідно до ч.ч.2,3 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Районним судом встановлено, що позивач за місцем знаходження орендаря та орендованої земельної ділянки не проживає, орендну плату не одержував особисто, орендар не повідомив його про перетворення юридичної особи. Зазначені обставини свідчать про наявність поважних причин пропуску позивачем строку позовної давності. Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про поновлення позивачу строку на звернення в суд з позовом про розірвання договору оренди.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з посиланням на висновки Європейського суду з прав людини у справах «Рябих проти Росіїі», «Пономарьов проти України», оскільки вони стосуються необхідності належного обгрунтування поновлення строку оскарження судового рішення, яке набрало чинності.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції достатньо обгрунтував поважність причин пропуску позивачем строку позовної давності для звернення в суд з позовом про розірвання договору оренди та, поновивши цей строк, захистив право позивача, як власника земельної ділянки, на розірвання договору з орендарем.

Тому апеляційний суд апеляційну скаргу залишає без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

При вирішенні питання про судові витрати, у зв`язку з переглядом справи в апеляційній інстанції, колегія враховує наданий представником позивача опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги по даній справі: меморіальні ордера №@2PL934969 від 10.05.2019 на суму 1080,00 грн., №@2PL580095 від 15.05.2019 на суму 1200,00 грн., акт прийому-передачі послуг за договором про надання адвокатських послуг №110 від 12.10.2018.

Заявлена до відшкодування на користь позивача сума витрат на правничу допомогу в розмірі 2 280,00 грн. відповідає вимогам ч.4 ст.137 ЦПК України щодо співмірності.

Керуючись ст.ст.367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» - залишити без задоволення.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2019 року - залишити без змін.

Стягнути з приватного підприємства «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» (місцезнаходження: с.Мартинівка, вул.Мар`янівська,1, Карлівського району Полтавської області, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець: с.Шевченківка Карлівського району Полтавської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) витрати понесені на правничу допомогу адвоката при розгляді справи у апеляційній інстанції в розмірі 2 280,00 (дві тисячі двісті вісімдесят) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30.05.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак