Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4043/18
Провадження №: 2/332/173/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мєркулової Л.О.,

за участю секретаря - Чебикіної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , 2012 року народження, ОСОБА_3 , 2016 року народження, ОСОБА_4 , 2016 року народження, ОСОБА_5 до Департаменту патрульної поліції, ТОВ «Міжнародна страхова компанія», Державної казначейської служби України, третя особа: ОСОБА_6 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд,-

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди,завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У своєму позові позивачі вказали, що 07.05.2017 року приблизно о 16-00 годині поліцейський роти № 3 батальйону № З УПП в м. Запоріжжі ДПП НПУ ОСОБА_6 , під час несення служби, керуючи службовим автомобілем «Toyota prius », д.н.з. НОМЕР_1 , знаходячись на проїжджій частині внутрішньо дворової дороги в районі будинку АДРЕСА_2 , під час виконання маневру розвороту, після поновлення руху допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті чого їй була спричинена черепно - мозкова травма від якої ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла.

08.05.2017 року слідчим Прокуратури Запорізької області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер кримінального провадження № 0000261.

08.05.2017 Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2018 року в справі № 332/9/18 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання з випробуванням зі встановленням йому іспитового строку тривалістю 1 рік. На даний час вказаний вирок набрав законної сили.

ОСОБА_6 під час скоєння ДТП керував транспортним засобом на підставі, зокрема, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 27.12.2016 року центром 2341 м. Київ ( належить ДПП НП України) та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4963242, дійсного до 21.10.2017 року (вказані обставині встановлені вироком Заводського районного суд м. Запоріжжя від 02.03.2018 року в спразі № 332/9/18).

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 27.12.2016 року, власником автомобіля «Toyota prius », д.н.з. НОМЕР_1 , є Департамент патрульної поліції (далі Відповідач 1).

У відповідності до частин 1, 2 Прикінцевих положень Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції № 73 від 06.11.2015 року, департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах, має печатки із зображенням Державного Герба України, інші печатки та штампи.

Департамент патрульної поліції є органом, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законом, згідно із щорічним кошторисом видатків, передбачених для Національної поліції.

Також слід зазначити, що до функцій Державної казначейської служби належить виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган - безспірне списання коштів з рахунків державного органу (боржників) на виконання рішення суду, боржником за яким є орган державної влади, а в разі відсутності у державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (частина перша статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Положення про Державну казначейську службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 р. № 215; статті 25, 43 Бюджетного кодексу України).

Як вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4963242 від 03.10.2016 року - цивільно-правова відповідальність Департамента патрульної поліції в період з 22.10.2016 року по 21.10.2017 року відносно автомобіля «ТОУОТА PRIUS», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія».

Як передбачено п. 22.1. ст. 22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Так, ст. 6 вищезазначеного Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Стаття 24 Закону встановлює відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого, наступним чином:

п. 24.1. - у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я;

п.24.2 - мінімальний розмір страхового відшкодування ( регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів;

п. 24.3. - якщо страховику не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповіднодопункту24.2цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Стаття 27 ЗУ Закону передбачає відшкодування страховиком шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, так:

п. 27.1. - страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди;

п. 27.2. - страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі встановлених законом на день настання страхового випадку;

п. 27.3. - страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи: її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальної розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами;

п. 27.4. - страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку;

п. 27.5. - відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині до досягнення нею вісімнадцяти років.

Шкода, зокрема, відшкодовується:

1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);

2)одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого - до досягнення ними чотирнадцяти років;

Частиною 2 ст. 1200 ЦК України передбачено, що особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду) та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Частиною 3 ст. 1200 ЦК України встановлено, що особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника та інших доходів.

Статтею 1201 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Частиною 1 статті 1202ЦК України встановлено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.

Згідно ч. 2 ст. 1195 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач, ОСОБА_1 , є чоловіком померлої ОСОБА_7 .

На даний час він не працює в зв`язку з доглядом за дітьми - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач, ОСОБА_5 , є матір`ю померлої ОСОБА_7 .

На час смерті ОСОБА_7 не працювала, хоча була працездатною, тому у відповідності до вимог ч.2ст.1195 ЦК України її середньомісячний дохід складає - 3200грн. ( мінімальна заробітна платня станом на час смерті ОСОБА_7 , тобто на ІНФОРМАЦІЯ_2 року).

Загальний розмір шкоди, що підлягає для відшкодування у відповідності до ст. 1201 ЦК України розраховується наступним чином:

3200грн (розмір середньомісячного заробітку(доходу) потерпілого): 4 (кількість утриманців) = 800грн.

Розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню у відповідності до п.1 ч.1 ст.1200 ЦК України:

1. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - 154 місяці ( з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по 15.03.2030 року) х 800грн. = 123200грн.;

2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 -201 місяць ( з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по 15.03.2034 року) х 800грн. = 160800грн.;

3. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 -201 місяць ( з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по 15.03.2034 року) х 800грн. = 160800грн.;

4. ОСОБА_1 відповідно до п. 4 ч.І ст.1200 ЦК України - 153 місяці ( з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по 22.02.2030 року) х 800грн. = 122400грн.

Також, позивачем ОСОБА_1 понесено витрати на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 17000грн.

Позивачем ОСОБА_5 понесені наступні витрати:

- витрати на лікування ОСОБА_7 за період з 07.05.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року в розмірі 8442,37грн.;

- витрати на поховання ОСОБА_7 в розмірі 7465 грн.

Зі сторони ОСОБА_6 ОСОБА_5 в травні 2017року було відшкодовано шкоду в розмірі 3 400 грн.

Окрім вищенаведеної матеріальної шкоди, в результаті злочинних дій ОСОБА_6 , позивачам завдану і моральну шкоду, яка полягає в тому, що передчасна смерть ОСОБА_7 стала важкою травмою, як для позивачів, її чоловіка та матері, так і для трьох її малолітніх дітей. Позивачам завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях з приводу втрати близької людини, порушенні нормального способу життя, в зв`язку з чим вони докладають неймовірні зусилля для його налагодження. Слід зазначити, що їх душевній спокій і рівновага ніколи не будуть відновлені. В грошовому еквіваленті розмір завданої їм моральної шкоди, вони оцінюють в 500 000 грн. на кожного.

28.12.2017 року позивачі звернулись до ТДВ «МСК» з заявами про страхове відшкодування за полісом № АК/4963248 від 03.10.2016 року, які ним були отримані 02.01.2018 року.

У відповідях № 343 та № 344 від 02.02.2018 року, ТДВ «МСК» повідомив позивачам, що у відповідності до п.36.2 ст.36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" провадження (страхова справа № 11794) за їх заявами від 28.12.2017 року зупинене до закінчення розгляду кримінального провадження за фактом ДТП.

29.01.2018року позивачі подали спільну заяву до ТДВ «МСУ» з проханням надати письмово розрахунок сум, які підлягають виплаті як страхове відшкодування за полісом № АК/4963248 від 03.10.2016 року.

На вказану заяву позивачі отримали відповідь № 553 від 27.02.2018 року, в якій відповідь на порушені ними питання вони не отримали.

12.04.2018року позивачі знову звернулись до ТДВ «МСК» зі спільною заявою, в якій вказали, що 02.03.2018 року в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст.286 КК України Заводським районним судом міста Запоріжжя постановлено вирок, яким ОСОБА_6 визнано винним за ч.2ст.286 КК України та призначене покарання. На даний час вирок набрав законної сили. Таким чином, підстави зупинення провадження по їх заявам зникли, в зв`язку з чим просили розглянути їх заяви про страхове відшкодування від 28.12.2017 року по суті та про результати розгляду повідомити їх письмово.

На вказану заяву позивачі жодної відповіді від останнього не отримали.

29.05.2018року позивачі звернулись з спільною заявою до ТДВ «МСК», де виклали прохання аналогічне викладеному в заяві від 12.04.2018 року.

В липні 2018 року позивачем, ОСОБА_1 , були отримані відповіді від ТДВ «МСК», з яких вбачалось, що вказана вище ДТП визнана страховим випадком: ОСОБА_1 визначено розмір страхового відшкодування - 6400грн., як завдана моральна шкода у відповідності до п.27.2,27.3ст.27Закону; ОСОБА_9 визначено розмірі страхового відшкодування, а саме в липні одноразово 10526,66грн. , з яких 6400грн. - є моральна шкода у відповідності п.27.2, 27.3 ст.27 Закону, щомісячно з серпня 2018 року по лютий 2030 року по 294,69грн., в березні 2030 року - 133,09грн.; ОСОБА_4 визначено розмірі страхового відшкодування, а саме в липні одноразово 10526,66грн., з яких 6400грн. - є моральна шкода у відповідно до п.27.2, 27.3 ст.27 Закону, щомісячно з серпня 2018 року по листопад 2032 року по 294,69грн., в грудні 2032 року - 168,78грн.; ОСОБА_3 визначено розмірі страхового відшкодування, а саме в липні одноразово 10526,66грн., з яких 6400грн. - є моральна шкода у відповідно до п.27.2, 27.3 ст.27 Закону, щомісячно з серпня 2018 року по листопад 2032 року по 294,69грн., в грудні 2032 року - 168,78грн.

В липні 2018 року позивачем, ОСОБА_5 , були отримані відповіді від ТДВ «МСК», з яких вбачалось, що вказана вище ДТП визнана страховим випадком і їй підлягає до сплати страхове відшкодування в розмірі 11638,33грн., з яких 6400грн. - є моральна шкода у відповідності до п.27.2, 27.3 ст.27 Закону, , 7465 грн. - понесені нею витрати на поховання та 1173,33грн. - понесені нею витрати на лікування ОСОБА_7 , розраховані останнім у відповідності до п.24.2 ст.24 Закону, та урахуванням того, що зі сторони ОСОБА_6 їй було відшкодовано 3400грн.

Також листом № 1919 від 27.07.2018 року ТДВ «МСК» повідомив ОСОБА_5 , що на вказані нею розрахункові рахунки здійснити оплату вони не змогли.

15.08.2018року позивачі звернулись до ТДВ «МСК» з заявами щодо погодження розміру страхового відшкодування за Полісом № АК/4963248 від 03.10.2016 року , в яких вказали, що вони не погоджуються з призначеними страховими виплатами, а саме: безпідставне невідшкодування ОСОБА_5 витрат на лікування загиблої в розмірі 8442,37грн.; безпідставний розрахунок середньомісячного доходу загиблої ОСОБА_7 не у відповідності до ч.2ст.1195 ЦК України. Просили належне відшкодування здійснити шляхом перерахування коштів на рахунок згідно з реквізитами указаними в Картці реквізитів для проведення операцій переказу коштів на картковий рахунок в Державному ощадному банку України та провести виплату страхового відшкодування як на користь ОСОБА_1 , так і на користь його малолітніх дітей, у вигляді одноразової виплати, але відповідач ТДВ «МСК» їх вимоги залишив без задоволення.

Фактично зі сторони відповідача ТДВ «МСК» станом на час подання позову були здійснені наступні виплати:

ОСОБА_1 -6400грн.;

ОСОБА_9 - 10526,66грн.;

ОСОБА_4 - 10526,66грн.;

ОСОБА_3 - 10526,66грн.;

ОСОБА_5 - виплати здійснені не були.

Таким чином загальний розмір, якій підлягає до виплати в якості відшкодування матеріальної шкоди кожному потерпілому складає:

ОСОБА_1 -122400грн. (відповідно до п. 4 ч. 1ст. 1200 ЦК України) + 17 000грн. (витрати на спорудження надгробного пам`ятника) = 139400грн.

ОСОБА_9 - 123200грн. - 4126,66грн. ( сплачена шкода Відповідачем 2 ( 10526,66грн. - 6400грн.)) = 119073,34грн.;

ОСОБА_4 - 160800 - 4126,66грн. ( сплачена шкода Відповідачем 2 ( 10526,66грн. - 6400грн.)) = 156673,34.;

Назаренко ОСОБА_10 - 160800 (відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1200 ЦК України) - 4126,66грн. ( сплачена шкода Відповідачем 2 ( 10526,66грн. - 6400грн.)) = 156673,34.;

ОСОБА_5 - 8442,37грн. ( витрати на лікування) + 7465грн. (витрати на поховання) - 3400грн. (відшкодовані Іванченко О.В.) = 12507,37грн.

Позивачі вважають, що загальний розмір, який підлягає до виплати в якості відшкодування моральної шкоди кожному потерпілому складає з урахуванням виплаченої шкоди:

ОСОБА_1 - 500000грн. - 6400грн. = 493600грн.

ОСОБА_9 - 500000грн. - 6400грн. = 493600грн.;

ОСОБА_4 - 500000грн. - 6400грн. = 493600грн.;

ОСОБА_3 - 500000грн. - 6400грн. = 493600грн.

ОСОБА_5 - 500 000грн.

Згідно полісу № АК/4963248 від 03.10.2016 року страхова сума ( ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну життю і здоров`ю складає 200000грн.

Таким чином, позивачі вважають, що за рахунок ТДВ «МСК» ОСОБА_5 повинна бути відшкодовані сума в розмірі 20 187,37грн. ( 7680грн. (моральна шкода) + 12507,37грн. (витрати на лікування та поховання).

Для відшкодування шкоди за рахунок ТДВ «МСК» ОСОБА_1 на нього та його малолітніх дітей отримуємо загальну суму для відшкодування: 200000грн. ( ліміт відповідальності) - 20187,37грн. ( сума, яка підлягає до сплаті Межанс А.І.) - 37980грн. отримане та трьома малолітніми дітьми страхове відшкодування) = 141832,63грн.

Вказана сума повинна бути розподілена між та дітьми в рівню частинах: 141832,63грн. : 4 = 35458грн.

Таким чином, позивачі вважають, за рахунок ТДВ ОСОБА_1 та його малолітнім дітям шкода повинна бути відшкодовано в наступному розмірі:

ОСОБА_1 - 35458грн.(з яких 1280грн. - доплата за моральну шкоду та 34178 грн. відшкодування матеріальної шкоди);

ОСОБА_9 - 35458грн. (з яких 1280грн. - доплата за моральну шкоду та 34178грн. відшкодування матеріальної шкоди);

ОСОБА_4 - 35458грн. (з яких 1280грн. - доплата за моральну шкоду та 34178грн. відшкодування матеріальної шкоди);

ОСОБА_3 - 35458грн.( з яких 1280грн. - доплата за моральну шкоду та 34178грн. відшкодування матеріальної шкоди);

За рахунок відповідача Департамента патрульної служби шкода повинна бути відшкодована в наступному розмірі:

1. ОСОБА_1 :

- матеріальна шкода: 17000грн. (витрати на спорудження надгробного пам`ятника) + 88222грн. (122400грн. (загальна матеріальна шкода) - 34178грн. ( матеріальна шкода, яка підлягає відшкодуванню за рахунок ТДВ «МСК»);

-моральна шкода: 492320грн. (493600грн. (загальна моральна шкода) - 1280грн. (моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню за рахунок ТДВ «МСК»);

2. ОСОБА_9 :

- матеріальна шкода: 84895,34грн. (119073,34грн. (загальна матеріальна шкода) - 34178грн. ( матеріальна шкода, яка підлягає відшкодуванню за рахунок ТДВ «МСК»);

- моральна шкода: 492320грн. (493600грн. (загальна моральна шкода) - 1280грн. (моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню за рахунок ТДВ «МСК»);

3. ОСОБА_4 :

- матеріальна шкода: 122495,34грн. (156673,34грн. (загальна матеріальна шкода) - 34178грн. ( матеріальна шкода, яка підлягає відшкодуванню за рахунок ТДВ «МСК»);

- моральна шкода: 492320грн. (493600грн. (загальна моральна шкода) - 1280грн. (моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню за рахунок ТДВ «МСК»);

4. ОСОБА_3 : матеріальна шкода: 122495,34грн. (156673,34грн. (загальна матеріальна шкода) - 34178грн. (матеріальна шкода, яка підлягає відшкодуванню за рахунок ТДВ`МСК»);

- моральна шкода: 492320грн. ( 493600грн. (загальна моральна шкода) - 1280грн. (моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню за рахунок ТДВ «МСК»);

5. ОСОБА_5 :

- моральна шкода: 492320грн. ( 500000грн. (загальна моральна шкода) - 7680грн. (моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню за рахунок ТДВ «МСК»)

У судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали і просили його задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представники відповідача - Департамента патрульної служби позов не визнали у повному обсязі і просили відмовити у його задоволенні.

У судовому засіданні представник відповідача Товариства з додатковою відповідальність «Міжнародна страхова компанія» заперечував проти задоволення позову у повному обсязі.

Представник Державної казначейської служби України заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі.

Третя особа - ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін та їх представників, пояснення третьої особи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному з наступних підстав.

Із вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2018 року в справі № 332/9/18 встановлено, що07.05.2017 року приблизно о 16-00 годині поліцейський роти № 3 батальйону № З УПП в м. Запоріжжі ДПП НПУ Іванченко ОСОБА_11 , під час несення служби, керуючи службовим автомобілем «Toyota prius », д.н.з. НОМЕР_1 , знаходячись на проїжджій частині внутрішньо дворової дороги в районі будинку АДРЕСА_2 Запоріжжі, під час виконання маневру розвороту, після поновлення руху допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті чого їй була спричинена черепно - мозкова травма від якої ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання з випробуванням зі встановленням йому іспитового строку тривалістю 1 рік. На даний час вказаний вирок набрав законної сили.

У відповідності до ч. 1ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю мія фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Із вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя встановлено, що ОСОБА_6 під час скоєння ДТП керував транспортним засобом на підставі, зокрема, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 27.12.2016 року центром 2341 м. Київ ( належить ДПП НП України) та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземнюі транспортних засобів № АК/4963242, дійсного до 21.10.2017 року (вказані обставині встановлені вироком Заводського районного суд м. Запоріжжя від 02.03.2018 року в спразі № 332/9/18).

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 27.12.2016 року, власником автомобіля «Toyota prius », д.н.з. НОМЕР_1 , є Департамент патрульної поліції .

Згідно ч.ч. 1, 2 Прикінцевих положень Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції № 73 від 06.11.2015 року, департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах, має печатки із зображенням Державного Герба України, інші печатки та штампи. що до функцій Державної казначейської служби належить виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган - безспірне списання коштів з рахунків державного органу (боржників) на виконання рішення суду, боржником за яким є орган державної влади, а в разі відсутності у державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (частина перша статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»,

Згідно Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 р. № 215, до функцій Державної казначейської служби належить виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган - безспірне списання коштів з рахунків державного органу (боржників) на виконання рішення суду, боржником за яким є орган державної влади, а в разі відсутності у державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду

Як вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4963242 від 03.10.2016 року - цивільно-правова відповідальність Департамента патрульної поліції в період з 22.10.2016 року по 21.10.2017 року відносно автомобіля «ТОУОТА PRIUS», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія».

Згідно п. 22.1. ст. 22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Так, ст. 6 вищезазначеного Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Стаття 24 Закону встановлює відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого, наступним чином:

п. 24.1. - у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обгрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я;

п.24.2 - мінімальний розмір страхового відшкодування ( регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів;

п. 24.3. - якщо страховику не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповіднодопункту24.2цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Стаття 27 ЗУ Закону передбачає відшкодування страховиком шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, так:

п. 27.1. - страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди;

п. 27.2. - страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі встановлених законом на день настання страхового випадку;

п. 27.3. - страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи: її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальної розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами;

п. 27.4. - страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку;

п. 27.5. - відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині до досягнення нею вісімнадцяти років. Шкода, зокрема, відшкодовується:

1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);

2) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого - до досягнення ними чотирнадцяти років;

Частиною 2 ст. 1200 ЦК України передбачено, що особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду) та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Частиною 3 ст. 1200 ЦК України встановлено, що особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника та інших доходів.

Статтею 1201 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Частиною 1 статті 1202ЦК України встановлено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.

Згідно ч. 2 ст. 1195 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Суд вважає, що загальний розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачам треба розраховувати виходячи із мінімальної заробітної плати, яка була встановлена в розмірі 3200 грн. станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тобто на день смерті ОСОБА_7 .

Так, відшкодуванню підлягає: Назаренко Єві Євгенівні, ІНФОРМАЦІЯ_4 - 154 місяці ( з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по 15.03.2030 року) х 800грн. = 123200грн.;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 -201 місяць ( з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по 15.03.2034 року) х 800грн. = 160800грн.;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 -201 місяць ( з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по 15.03.2034 року) х 800грн. = 160800грн.;

ОСОБА_1 відповідно до п. 4 ч.І ст.1200 ЦК України - 153 місяці ( з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по 22.02.2030 року) х 800грн. = 122400грн.

Крім цього, відшкодуванню підлягає: понесені позивачем ОСОБА_1 витрати на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 17000грн; понесені позивачем ОСОБА_5 : витрати на лікування ОСОБА_7 за період з 07.05.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року в розмірі 8442,37грн.; витрати на поховання ОСОБА_7 в розмірі 7465 грн.

Таким чином, загальний розмір, який підлягає для виплати позивачам на відшкодування матеріальної шкоди складає: ОСОБА_1 -122400грн. + 17 000грн. (витрати на спорудження надгробного пам`ятника) = 139400грн.

ОСОБА_9 - 123200грн. - 4126,66грн. = 119073,34грн.;

ОСОБА_4 - 160800 - 4126,66грн. = 156673,34.;

ОСОБА_3 - 160800 (відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1200 ЦК України) - 4126,66грн. = 156673,34.;

ОСОБА_5 - 8442,37грн. ( витрати на лікування) + 7465грн. (витрати на поховання) - 3400грн. (відшкодовані Іванченко О.В.) = 12507,37грн.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 2 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Статтею 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновленні попереднього стану.

Суд вважає, що загальний розмір, який підлягає до виплати в якості відшкодування моральної шкоди кожному потерпілому складає з урахуванням виплаченої шкоди:

ОСОБА_1 - 500000грн. - 6400грн. = 493600грн.

ОСОБА_9 - 500000грн. - 6400грн. = 493600грн.;

ОСОБА_4 - 500000грн. - 6400грн. = 493600грн.;

ОСОБА_3 - 500000грн. - 6400грн. = 493600грн.

ОСОБА_5 - 500 000грн.

Згідно ч.2 ст.1195 ЦПК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи із розміру мінімальної заробітної плати.

Суд приходить до висновку, що розрахунок матеріальної шкоди та моральної шкоди, який виготовлено позивачами, ґрунтується на законі і тому є вірним. Іншого розрахунку розміру відшкодування шкоди представниками відповідачів не надано.

Тому, суд вважає, що позов обґрунтований, знайшов свої докази в судовому засіданні і тому підлягає у повному обсязі.

Керуючись ст..ст. 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187, 194, 1195, 1200, 1201, 1202 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , 2012 року народження, ОСОБА_3 , 2016 року народження, ОСОБА_4 , 2016 року народження, ОСОБА_5 до Департаменту патрульної поліції, ТОВ «Міжнародна страхова компанія», Державної казначейської служби України, третя особа: ОСОБА_6 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -задовольнити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - 17 000 грн. витрат на спорудження надгробного пам`ятника, 88 222 грн. шкоду, завдану смертю та 492 320 грн. моральної шкоди за рахунок коштів Державного бюджету України та зобов`язати Державну казначейську службу України списати на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 597 542 грн.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - 84 895,34 - шкоду,завдану смертю, 492 320 грн. моральної шкоди за рахунок коштів Державного бюджету України та зобов`язати Державну казначейську службу України списати на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 577 215,34 грн.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - 122 495,34 грн., шкоду,завдану смертю, 492 320 грн. моральної шкоди за рахунок коштів Державного бюджету України та зобов`язати Державну казначейську службу України списати на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 614 815,34 грн.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - 122 495,34 грн., шкоду,завдану смертю, 492 320 грн. моральної шкоди за рахунок коштів Державного бюджету України та зобов`язати Державну казначейську службу України списати на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 614 815,34 грн.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - 492 320 грн. моральної шкоди за рахунок коштів Державного бюджету України та зобов`язати Державну казначейську службу України списати на користь ОСОБА_5 суму в розмірі 492 320 грн.

Стягнути з ТОВ «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 34 178 грн. - шкоду завдану смертю та 1280 грн. - моральної шкоди.

Стягнути з ТОВ «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 34 178 грн. - шкоду завдану смертю та 1280 грн. - моральної шкоди.

Стягнути з ТОВ «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 34 178 грн. - шкоду завдану смертю та 1280 грн. - моральної шкоди.

Стягнути з ТОВ «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 34 178 грн. - шкоду завдану смертю та 1280 грн. - моральної шкоди.

Стягнути з ТОВ «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_5 - 12 507,37 грн. - витрати на лікування та поховання та 7 680 грн. - моральної шкоди.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції, ТОВ «Міжнародна страхова компанія», Державної казначейської служби України в дохід держави з кожного по 2936 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Л.О. Мєркулова