Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2019 Справа №607/26893/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Пастернак О.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що позивач є власником даного житла. ОСОБА_2 , її батько, більше року у спірній квартирі не проживає, коштів на утримання житла та оплату комунальних послуг не надає. У квартирі немає особистих речей відповідача, спірним житлом він не цікавиться. Реєстрація відповідача за даною адресою зумовлює для позивача додаткові матеріальні затрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 січня 1999 року Міським бюро технічної інвентаризації на підставі розпорядження від 11 січня 1999 р. квартира по АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №74369666 від 30.11.2016 р., ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

Згідно Договору дарування від 13.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Савка В.І., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подарували ОСОБА_1 2/3 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №74378657 від 30.11.2016 р. за ОСОБА_1 , на праві спільної часткової власності, на підставі Договору дарування від 30.11.2016 р., зареєстровано право власності на 2/3 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Як вбачається із наявної при матеріалах справи Довідки №2551 від 26.12.2018 р., виданої ДП «Фаворит 2» та копії Будинкової книги, у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований із 27.01.1989 р. - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Як встановлено в судовому засіданні із акта обстеження від 26 грудня 2018 року, складеного комісією ДП «Фаворит 2», пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у спірній квартирі зареєстрований, але не проживає тривалий час, батько позивача - ОСОБА_2 , йому ніхто не чинив жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Разом з тим, на даний час відповідач ОСОБА_2 не знявся із реєстраційного обліку із квартири по АДРЕСА_1 , що створює перешкоди позивачу в користуванні вказаним житлом.

Тому, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 більше року, без поважних причин, не проживає у квартирі за адресою АДРЕСА_1 .

Як вбачається із ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 у ДП «Фаворит-2» будь-яких заяв про його тимчасову відсутність та збереження за ним права користування спірним житлом - не подавав.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача зі сторони відповідача ОСОБА_2 , який залишається зареєстрованим у квартирі по АДРЕСА_1 і які підлягають захисту, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, ст.405 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 20 травня 2019 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан