Ухвала

13 травня 2019 року

м. Київ

справа № 405/3904/17

провадження № 61-3633 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І., Кузнєцова В. О., Олійник А. С., розглянув у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді Усика Г. І. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 січня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_3 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 січня 2019 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 лютого 2019 року справу призначено судді-доповідачеві

Усику Г . І ., судді, які входять до складу колегії: ОСОБА_5 ., ОСОБА_6 .

Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу № 405/3904/17 з суду першої інстанції. У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення виконання постанови Кропивницького апеляційного суду від 17 січня 2019 року відмовлено. Роз`яснено учасникам справи право на подання відзиву.

Справа надійшла на адресу суду касаційної інстанції та передана 05 квітня

2019 року для розгляду колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Короткий зміст поданої заяви про відвід судді

06 травня 2019 року до Верховного Суду надійшла заява представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Усика Г. І.

Заява обгрунтована тим, що 17 квітня 2019 року на адресу відповідача та її представника надійшла касаційна скарга з доданими до неї матеріалами та копія ухвали про відкриття касаційного провадження від 07 березня 2019 року. У постановленій суддею ухвалі зазначено, що, не дивлячись на те, що справа є малозначною, оскаржуване у ній судове рішення підлягає перегляду в касаційному порядку. Тобто, суддя Усик Г. І. відкрив касаційне провадження у малозначній справі без будь-якого обгрунтування, передбаченого пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України. Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень суддя Усик Г. І. 07 березня 2019 року відмовив у відкритті касаційного провадження у малозначних справах, окрім зазначеної, що викликає сумнів у його неупередженості та об`єктивності під час перегляду цієї справи в касаційному порядку.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про необгрунтованість заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Усика Г. І.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

У частині четвертій статті 36 ЦПК України прямо зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необгрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку, що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, чи щодо особи або дій заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо.

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Зі змісту заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді

Усика Г. І.не убачається, що суддя виявляє упередженість та необ`єктивність щодо розгляду вказаної касаційної скарги. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Щодо відкриття касаційного провадження у малозначній справі

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами Глави 2 Розділу V «Касаційне провадження» ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини п`ятої статті 394 ЦПК України питання про відкриття провадження у справах, передбачених частиною четвертою цієї статті, вирішує суддя-доповідач.

Якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є обгрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.

Провадження відкривається, якщо хоча б один суддя із складу колегії дійшов висновку про необхідність його відкриття.

Отже, доводи заявника не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді у зазначеній справі. Усі посилання носять характер непідтверджених припущень, що не знайшли свого правового обгрунтування.

Заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Усика Г. І. не містить підстав для відводу судді, передбачених положеннями статті 37 ЦПК України, оскільки сама по собі незгода з ухваленими судовими рішеннями учасника справи не може бути достатньою підставою для відводу судді, а є реалізацією суддею/суддів своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України, тому що судді є особами, діяльність яких полягає у правозастосовчій практиці, тлумаченні змісту законодавчих норм та доведеність їх змісту до свідомості суспільства через судові рішення або висловлювання думки при веденні дискусії. Зазначена діяльність не свідчить про упередженість судді/суддів при розгляді конкретної справи та застосуванні законодавчих норм до певних правовідносин у конкретній справі.

Висновки за результатами розгляду заяви

Ураховуючи необгрунтованість заявленого представником ОСОБА_1 - ОСОБА_7 . Ю . відводу судді Усику Г. І., питання про відвід, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про відвід судді Усика Г. І. визнати необгрунтованою.

Заяву про відвід судді Усика Г. І. передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник