Справа № 727/6722/18
Провадження № 4-с/727/11/19
УХВАЛА

20 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Вальчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії та бездіяльність державних виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Савки М.С., виконуючого обов`язки начальника Першого відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Олексюка О.І., начальника Першого відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Смотра Д.О. посилаючись на те, що в провадженні Чернівецького міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області знаходиться зведене виконавче провадження щодо виконання виконавчих листів №2-2691 від 02.01.2012 року, №2-83 від 03.07.2012 року, №2-1700 від 27.12.2013 року, №720/1174/15-ц від 21.07.2015 року та №720/1175/15-ц від 21.07.2015 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 суми 166749,00 грн., на користь ОСОБА_3 суми 202944,05 грн., на користь ОСОБА_3 суми 168429,56 грн., на користь ОСОБА_4 суми 740525,80 грн. та на користь ОСОБА_5 суми 530025,80 грн.

В процесі виконання зведеного виконавчого провадження було описано та арештовано нерухоме майно 1/2 частини нежитлової будівлі літера «К» загальною площею 368,90 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ); призначено та проведено оцінку вказаного нерухомого майна; передано на реалізацію Державному підприємству «Сетам» зазначене нерухоме майно, а також ДП «Сетам» призначено та проведено тричі відкриті торги з реалізації даного нерухомого майна.

Листом №6019 від 06.06.2016 року державний виконавець Кирстюк Д.І. відповідно до ч.7 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» запропонував стягувачам зведеного виконавчого провадження, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ПАТ «Укрсоцбанк» вирішити питання про залишення за собою нереалізоване майно в рахунок погашення боргу за виконавчими документами та повідомити про прийняте рішення.

14.06.2016 року представник стягувача ОСОБА_4 направила державному виконавцю листа, в якому просила залишити за нею запропоноване нереалізоване нерухоме майно.

Також, представник стягувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_6 подав заяву про намір залишити за ними нереалізоване нерухоме майно, однак заява надійшла до державної виконавчої служби з пропуском строку для подачі заяви про бажання отримати в рахунок погашення боргу майно боржника.

21 червня 2018 року йому стало відомо, що група осіб на чолі з державним виконавцем Савкою М.С. проникли на територію знаходження нерухомого майна та здійснили несанкціоноване проникнення в нежитлове приміщення, пошкодивши вхідні двері та дверні замки. Державний виконавець Савка М.С. повідомив, що дані дії відбувалися на основі акту прийому-передачі та постанови про передачу нежитлової будівлі представнику ОСОБА_2 , який представляє стягувача ОСОБА_3

Дані процесуальні документи були здійснені з відома начальника Першого відділу ДВС м. Чернівці ОСОБА_7 та затверджені заступником начальника Першого відділу ДВС м. Чернівці Олексюком О.І.

Вважав, що лише ОСОБА_4 подала заяву про отримання в рахунок погашення боргу вказаної нежитлової будівлі, звернувшись вчасно з відповідною заявою.

А тому просив визнати неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця Савка М.С., заступника начальника державного виконавця Олексюк О.І., начальника ОСОБА_8 ; визнати неправомірними та скасувати постанову від 25.04.2018 року та акт від 21.06.2018 року, не направлення йому вказаних документів з 25.04.2018 року; не винесення з 25.04.2018 року протягом 60-ти календарних днів двох постанов про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчих листів №2-83 від 03.07.2012 року та №2-1700 від 27.12.2013 року та не направлення копій постанов та оригінали виконавчих листів до суду; визнати неправомірні дії державного виконавця Савка М.С. про передачу стягувачу ОСОБА_3 1/2 частину зазначеної нежитлової будівлі, акту від 25 квітня 2018 року державного виконавця Савки М.С. про передачу 1/2 частини нежитлової будівлі та акту від 21.06.2018 року державного виконавця Савки М.С. за фактом вчинення доступу ОСОБА_3 до нежитлової будівлі; зобов`язати державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Савки М.С., заступника начальника Першого відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Олексюка О.І., начальника Першого відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Смотра Д.О. передати стягувачу ОСОБА_4 1/2 частину спірної нежитлової будівлі в рахунок погашення боргу по виконавчому листу №720/1174/15-ц від 21.07.2015 року; вчинити необхідні процесуально-виконавчі дії щодо оформлення документів про передачу нерухомого майна стягувачу ОСОБА_4 по зведеному виконавчому провадженню згідно з ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції 1999 року.

Судом в судовому засіданні на обговорення учасників процесу поставлено питання про залишення скарги без розгляду, оскільки предметом розгляду скарги є дії державного виконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна, що є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків інших осіб в порядку позовного провадження.

Представник заявника ОСОБА_1 Корнієнко ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував щодо залишення скарги без розгляду.

Заінтересовані особи в судове засідання, яке відбулось 20.05.2019 року, не з`явилися.

Судом встановлено, що на виконанні в Першому відділі державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебуває зведене виконавче провадження №47634275 з примусового виконання виконавчих листів №2-2691 від 02.01.2012 року, №2-83 від 03.07.2012 року, №2-1700 від 27.12.2013 року, №720/1174/15-ц від 21.07.2015 року та №720/1175/15-ц від 21.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми 166749,00 грн., на користь ОСОБА_3 суми 202944,05 грн., на користь ОСОБА_3 суми 168429,56 грн., на користь ОСОБА_4 суми 740525,80 грн. та на користь ОСОБА_5 суми 530025,80 грн.

Електронні торги з реалізації 1/2 частини нежитлової будівлі літера «К» за адресою АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ), призначені на 17.05.2016 року, не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

06.06.2016 року сторонам виконавчого провадження направлено листа з пропозицією вирішити питання щодо залишення за собою нереалізованого нерухомого майна в рахунок погашення боргу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалось на реалізацію. Дані листи були отримані представником ОСОБА_5 ОСОБА_10 07.06.2016 року, представником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_11 08.06.2016 року, представником ОСОБА_4 10.06.2016 року.

З постанови заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби УДВСГТУЮ у Чернівецькій області Малого О.В. №6 про результати перевірки законності виконавчого провадження, вбачається, що 17.06.2016 року надійшла заява представника стягувача ОСОБА_4 про отримання майна, однак відповідно до наданої довіреності від 23.05.2016 року ОСОБА_12 не наділений повноваженнями щодо надання згоди на отримання нереалізованого на електронних торгах майна ОСОБА_1

21.06.2016 року надійшла заява представника стягувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_6 про залишення за собою нереалізованого майна та повідомлення суми коштів, яку необхідно сплатити як різницю між початковою вартістю описаного та арештованого майна та сумою боргу, яка підлягає стягненню за виконавчими документами.

30.06.2016 року повторно надійшли заяви від ОСОБА_6 про залишення за собою нереалізованого майна.

Листом від 08.07.2016 року ОСОБА_6 повідомлено, що на рахунок відділу необхідно внести 18774,39 грн.

12.07.2016 року державним виконавцем винесено постанову про передачу майна стягувачу ОСОБА_2 у рахунок погашення боргу в розмірі 16/100 нежитлової будівлі, загальною площею 368,00 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 ) та постанову про передачу майна стягувачу ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу в розмірі 34/100 вказаної нежитлової будівлі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.12.2017 року, яка набрала законної сили 02.01.2018 року, визнано виконавчий лист №2-2691 від 02.01.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 1166749 грн. таким, що не підлягає виконанню та стягнуто з останнього на користь ОСОБА_1 16/100 ідеальних долей 1/2 частки нежитлової будівлі літери «К» по АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.12.2017 року визнано свідоцтво ОСОБА_13 від 13.10.2016 року на право власності на 34/100 часток нежитлової будівлі літер «К» по АДРЕСА_1 загальною площею 368,90 кв.м., вартістю 334138 грн. 20 коп., видане Максимчуку О.І. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іщенко А.В. недійсним.

На підставі договору відступлення права вимоги від 11.03.2014 року ОСОБА_2 відступив своє право вимоги за виконавчим листом №2-1700, виданим 29.12.2013 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці про стягнення з ОСОБА_1 на його користь 168429 грн. 56 коп. ОСОБА_3 .

На підставі договору відступлення права вимоги від 11.03.2014 року ОСОБА_2 відступив своє право вимоги за виконавчим листом №2-83/2012 від 03.07.2012 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці про стягнення з ОСОБА_1 на його користь 202944 грн. 05 коп. ОСОБА_3

Загальна суму боргу за виконавчими листами №2-1700/12 та №2-83/12, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 складає 371373 грн. 61 коп.

Відповідно до квитанції про оплату різниці у вартості майна, яке передається у власність, ОСОБА_3 11.04.2018 року сплачено на рахунок ДВС 183523 грн. 39 коп.

25 квітня 2018 року державним виконавцем Савкою М.С. винесена постанова про передачу стягувачу ОСОБА_3 1/2 частини нежитлової будівлі літера «К», розташованої по АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1

25.04.2018 року державним виконавцем Савкою М.С. оформлений акт про передачу 1/2 частини вказаної нежитлової будівлі.

21.06.2018 року державним виконавцем Савкою М.С. оформлений акт щодо вчинення доступу ОСОБА_3 до спірної нежитлової будівлі.

Згідно з правилами частин першої та третьої статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Частиною п`ятою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV, пунктом 7.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року №68/5, абзацом третім підпункту 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року №74/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158, передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна. Так, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця та з інших причин, визначених Тимчасовим положенням, прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися.

За правилами проведення прилюдних торгів, передбачених Тимчасовим положенням, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою, та інші відомості. Визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб`єктом оціночної діяльності.

Не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах майно підлягає уцінці державним виконавцем не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна (частина п`ята статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV).

Якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду (частина шоста статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV).

У разі бажання стягувача залишити за собою майно воно йому передається за ціною, що дорівнює початковій вартості, за якою це майно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно (частини восьма та дев`ята статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV).

Як встановлено судом, прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. Майно не було реалізовано на прилюдних торгах, тому державний виконавець повідомив про це стягувачів, запропонувавши їм залишити нереалізоване майно за собою згідно із частиною шостою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV.

Максимчук О.І. письмово висловив згоду залишити за собою майно в рахунок погашення боргу, внаслідок чого державний виконавець прийняв відповідну постанову та склав акт від 25.04.2018 року про передачу майна стягувачу ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Крім того, відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обв`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути як правочини (пункт 1), так і інші юридичні факти (пункт 4).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 цього Кодексу).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на приписи статей 32, 52 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. За загальним правилом (частина перша статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV) реалізація арештованого майна здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Тому відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 ЦК України.

Разом з тим Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV допускає, що реалізація арештованого майна на прилюдних торгах може не відбутися. У такому випадку з метою забезпечення права стягувача - учасника виконавчого провадження Закон передбачає відповідний порядок дій, які повинен вчинити державний виконавець, а саме: повідомити стягувача про те, що арештоване майно не було реалізоване на прилюдних торгах після проведення повторної оцінки, та запропонувати стягувачу залишити це майно за собою (частина шоста статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV).

Якщо стягувач своєчасно і письмово не заявить про таке своє бажання, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові (частина сьома статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV). Якщо ж стягувач заявить про бажання залишити нереалізоване на прилюдних торгах майно за собою, державний виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу, а за фактом такої передачі складає відповідний акт. При цьому майно передається саме стягувачу в рахунок погашення боргу, а відповідні постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно (частина дев`ята статті 62 цього Закону).

Разом з тим частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України).

Оскільки право на нерухоме майно вже оформлено на стягувача, то ефективним способом захисту прав заявника могло б стати пред`явлення до суду позову із залученням стягувача і державного виконавця як відповідачів.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14 червня 2017 року в справі № 6-1804цс16 та від 16 листопада 2016 року в справі № 6-1655цс16.

Оскільки предметом розгляду за скаргою ОСОБА_1 були дії державного виконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна, що є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків інших осіб, то до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред`явлення цими особами позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скаргу ОСОБА_14 необхідно залишити без розгляду та роз`яснити, що подання скарги на рішення та дії державного виконавця не забезпечує йому відновлення порушених прав на нерухоме майно, на яке було звернено стягнення, а тому йому необхідно звернутися до суду за захистом своїх прав із відповідним позовом у порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 449-451 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії та бездіяльність державних виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби, зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя: