№2/242/1308/19
№242/656/19
УХВАЛА

Іменем України

29 травня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Капітонова В.І., розглянувши в приміщенні Селидівського міського суду Донецької області заяву ОСОБА_1 про усунення недоліків по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» в особі Авдіївського ЦОК, Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» в особі Авдіївського РЕМ, третя особа: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання незаконним відключенням від електричної мережі, відшкодування моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

В провадженні суду перебуває дана цивільна справа.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 29.03.2019 року відкрито провадження та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Розгляд справи призначався на 19.04.2019 року та було відкладено за клопотання позивача.

21.05.2019 року у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 надав заяву про зміну позовних вимог.

На підставі ч. 5 ст. 49 ЦПК України, суд, у судовому засіданні без виходу у нарадчу кімнату, постановив ухвалу про повернення заяви про зміну позовних вимог позивачу у зв`язку з тим, що до заяви не надано доказів направлення її копії та доданих до не ї документів іншим учасникам справи. Крім того, суд зауважив на тому, що заяву про збільшення позовних вимог представник позивач подав після початку першого судового засідання, як того вимагає п. 2 ч. 1 ст. 49 ЦПК України. Клопотань про поновлення процесуального строку подачі заяви про збільшення позовних вимог представник позивача не надав.

Крім того, у судовому засіданні, яке відбулось 21.05.2019 року, представник відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» зазначив, що на сьогоднішній день АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» є самостійною юридичною особою та не має відношення до Авдіївського ЦОК, яке реорганізовано в іншу юридичну особу.

З витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань вбачається, що Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» є юридичною особою, ЄРДПО 00131268, місце знаходження: 84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Комерційна, б.8. Будь-якої інформації щодо юридичної особи Авдіївський РЕМ або Авдіївський ЦОК, як окрема юридична особа, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань не містить.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.05.2019 року позовну заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам п. 2, п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та позивачу надано строк п`ять днів для усунення недоліків.

28.05.2019 року на електронну адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на ухвалу суду від 21.05.2019 року, яку отримано позивачем 23.05.2019 року.

Так, позивач до заяви про усунення недоліку додав копію позовної заяви в якій зазначив код ЄРДПОУ відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», а саме ЄРДПОУ 00131268, та той самий код позивач зазначив у відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» в особі Авдіївського РЕМ. Також, у позові позивач свої вимоги розподілив наступним чином:

-Визнати дії АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» в особі Авдіївського РЕМ по відключенню 09.10.2018 року споживача від електропостачання незаконними;

-Зобов`язати АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» встановити новий спосіб обліку на місце знятого засобу за адресою: АДРЕСА_1 , в строк як зазначено в листі НКРЕКП №10790/20/9-18 від 07.12.2018 року;

-Зобов`язати АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» поновити електропостачання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в строк як зазначено в листі НКРЕКП №10790/20/9-18 від 07.12.2018 року;

-Стягнути з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» на мою користь 500000,00 грн. за відшкодування моральної шкоди;

-Стягнути з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» в особі Авдіївського РЕМ на мою користь 247305,00 коп. відшкодування матеріальної шкоди за придбане пальне для генераторів;

-Стягнути з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» в особі Авдіївського РЕМ на мою користь 15000,00 грн. відшкодування матеріальної шкоди за вимушене придбання двох генераторів.

Таким чином, позивач пред`явив частину позовних вимог до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» (), а іншу частину позовних вимог до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» в особі Авдіївського РЕМ ().

Крім того, позивач фактично на усунення недоліків надав суду позовну заяву про збільшення позовних вимог, що вбачається в розрізі з первинним текстом позовної заяви, що суперечить вимогам ухвали суду від 21.05.2019 року.

Оскільки, позовна заява надіслана позивачем на усунення недоліків, подана з порушенням вимог ст. 49 ЦПК України та позивач не ставить перед судом питання про поновлення процесуального строку для подачі заяви про збільшення позовних вимог, що передбачено ст. 127 ЦПК України, суд керуючись ст. 126 ЦПК України вважає за необхідне залишити уточнену позовну заяву без розгляду.

Таким чином, позивач у позовній заяві не зазначив відповідачів, як того вимагає норма ст.. 175 ЦПК України, із зазначенням, зокрема найменування юридичних осіб, які є відповідачами у справі (якщо їх декілька), їх місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) (кожної окремо, якщо їх декілька).

Крім того, позивач пред`явив вимоги до відповідача (юридичної особи), яка не зареєстрована в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб), а саме до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» в особі Авдіївського РЕМ.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач на виконання ухвали суду від 21.05.2019 року не усунув зазначені недоліки, що є підставою для вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Залишаючи дану позовну заяву без розгляду, суд також враховує вимоги Конституції України та практику Європейського Суду.

Так, Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1,2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

У рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Стаття 257 ЦПК України передбачає, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ч. 13 ст. 187 ЦПК України, суд залишає позовну заяву без розгляду, оскільки вона не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, та позивач з урахуванням викладених мотивів суду не усунув зазначених в ухвалі суду від 21.05.2019 року недоліків, а замість усунення недоліків звернувся до суду із іншим позовом. Чинне законодавство не перешкоджає особі та не позбавляє її права, після усунення недоліків, що були підставою для залишення заяви без розгляду, повторно звернутися до суду із відповідною заявою.

Отже, враховуючи норми Конституції України, а також норми міжнародного права, залишення без розгляду даної позовної заяви, яка не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, не перешкоджає доступу позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів під час судового розгляду справи, шляхом подачі нового позову із усуненням умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Керуючись Конституцією України, п. 8 ч. 1 ст. 257, ст.. 258, ст. 259, ст. 260 ЦПК України, суд,-

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» в особі Авдіївського ЦОК, Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» в особі Авдіївського РЕМ, третя особа: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання незаконним відключенням від електричної мережі, відшкодування моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 її право на повторне звернення до суду із даною позовною заявою, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Суддя В.І.Капітонов