Справа № 346/1376/19
Провадження № 22-ц/4808/662/19
Головуючий у 1 інстанції Веселов В. М.
Суддя-доповідач Василишин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Матківського Р.Й., Бойчука І.В.

секретаря Турів О.М.

адвоката Жарського Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Козиком Віталієм Євгеновичем на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 28 березня 2019 року в складі судді Веселова В.М., постановлену в м. Коломия, у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукого Олега Васильовича, державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , треті особи: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Маркелова Іванна Михайлівна про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним акту державного виконавця про проведені електронні торги, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставного майна та скасування його державної реєстрації, -

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукого О.В., державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , треті особи: ПАТ «Укрсоцбанк», приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Маркелової І.М. про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним акту державного виконавця про проведені електронні торги, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставного майна та скасування його державної реєстрації.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на магазин, загальною площею 41,4 кв.м. по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2

Заява мотивована тим, що магазин по АДРЕСА_1 , раніше належав йому, однак був переданий в іпотеку банку та пізніше був реалізований приватним виконавцем на електронних торгах, де магазин було придбано ОСОБА_2 . Ці дії він оскаржує у судовому порядку, проте існує реальна загроза, що нежитлове приміщення може бути відчужене ОСОБА_2 іншій особі, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі його ухвалення на його користь.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 28 березня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу адвокат ОСОБА_1 - Козик В.Є. посилається на порушення судом норм процесуального права.

Зазначає, що вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами та таким, що гарантує виконання рішення суду у разі ухвалення на його користь. При цьому, заборона розпоряджатися спірним приміщенням не впливає на ОСОБА_2 та відповідно не позбавляє його права користування цим майном до вирішення справи по суті, такий спосіб забезпечення позову не призведе до завдання збитків власнику майна.

Вважає, що посилання суду першої інстанції на пункти 5, 6 статті 150 ЦПК України є безпідставними та необґрунтованими оскільки відповідні електронні торги уже були проведені і відповідне майно реалізоване, тому позивач не звертався з позовом щодо зупинення продажу арештованого майна, в даному випадку не підлягає застосуванню забезпечення позову передбачене пунктами 5, 6 статті 150 ЦПК України, а посилання суду на обов`язковість їх застосування та відмова на цій основі у забезпеченні позову передбаченого пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України є невірними.

Вказує, що застосування такого заходу забезпечення, як накладення арешту на спірне майно, в жодному разі не зупиняє виконання судового рішення, що набрало законної сили про стягнення заборгованості із позивача.

Вважає, що висновок суду про неспівмірність заявлених вимог є помилковим, оскільки позивач звернувся до суду з конкретними позовними вимогами, у випадку задоволення яких спірне майно, яке на даний час знаходиться у ОСОБА_2 , повинно бути повернуто позивачу, оскільки у випадку визнання відповідного правочину недійсним буде застосовуватися реституція.

У зв`язку з наведеним, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задоволити.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку статті 360 ЦПК України сторонами не подавався.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 - Жарський Т.В. апеляційну скаргу підтримав з вищенаведених підстав.

ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукий О.В., представники державного підприємства «Сетам», ПАТ «Укрсоцбанк», приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Маркелова І.М. в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку повідомлялися, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у їх відсутності на підставі ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису, є спеціальним способом забезпечення, який застосовується лише у справах за позовами про визнання права власності або про виключення майна з опису, однак позивачем виконавчий документ не оскаржувався, вимоги про визнання права власності на нерухоме майно не заявлялися. Крім того, заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Проте, колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 24 листопада 2016 року по справі № 346/1545/16-ц було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 3 409 736,71 грн.

04 квітня 2018 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукого О.В. відкрито виконавче провадження ВП № 56109385 про примусове виконання зазначеного рішення. В подальшому приватним виконавцем було описано та накладено арешт на нежиле приміщення (магазину), загальною площею 41,4 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 .

06 липня 2018 року до позивача ОСОБА_1 надійшов лист від приватного виконавця Безрукого О.В., згідно якого його повідомлено, що згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності вартість спірного магазину становить 515 340,00 гривень. В подальшому, поштовим листом від 10 липня 2018 року з ДП «СЕТАМ» позивача ОСОБА_1 повідомлено про проведення електронних торгів по продажу спірного нежитлового приміщення (магазину) 08 серпня 2018 року. Електронні торги 08 серпня 2018 року було зупинено. Після цього 15 листопада 2018 року були проведені торги відповідно до протоколу № 369803 по лоту № 291185, які не відбувалися на підставі того, що від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція.

23 листопада 2018 року було проведено уцінку вартості цього приміщенні на 20 % і вартість лоту № 291185 склала 412 272,00 гривні та відповідно було призначено нові електронні торги по новому лоту № 317413 після оцінки на 26 грудня 2018 року.

26 грудня 2018 року згідно протоколу № 378185 організаторами ДП «СЕТАМ» переможцем електронних торгів визначено ОСОБА_2 . якому при стартовій ціні 412 272,00 грн продано спірне приміщення.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту першого частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі його задоволення.

ОСОБА_1 , подаючи заяву про забезпечення позову, не представив будь-яких доказів щодо існування обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи унеможливить виконання рішення суду, а тому у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити з цих підстав. Зокрема, до заяви не долучено будь-якого доказу, що відповідач має намір відчужити майно, як і будь-яких інших доказів, що вказують на імовірність зникнення чи пошкодження майна до вирішення спору.

Разом з тим, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, виходив із з того, що позивачем виконавчий документ не оскаржується, вимоги про визнання права власності на нерухоме майно не заявлялися (п.п. 5, 6 ст. 150 ЦПК України), однак, колегія суддів погоджується із доводами апелянта, що у даному випадку електронні торги уже проведені і спірне майно реалізоване, а тому п.п. 5, 6 ст. 150 ЦПК України у даному випадку не підлягають до застосування.

Інші доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, а тому відсутні підстави для її задоволення.

У зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову

Керуючись ст.ст. 374 ,376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Козиком Віталієм Євгеновичем задоволити частково.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 28 березня 2019 року скасувати та винести нову ухвалу.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на магазин, загальною площею 41,4 кв.м. по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 травня 2019 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: Р.Й. Матківський

І.В. Бойчук