Справа №173/704/19
Провадження №2/173/650/2019
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.
При секретарі - Рудовій Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в м. Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про надання дозволу на вивезення за кордон неповнолітньої дитини без дозволу батька-,
13.03.2019 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про надання дозволу на вивезення за кордон неповнолітньої дитини без дозволу батька до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області
15.04.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.
03.05.2019 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 29.05.2019 року.
Згідно заявлених позовних вимог позивач просить надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України громадянки України, неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.06.2019 року по 01.09.2019 року до Росії Ленінградської області с. Нізіно Ломоносівського району з метою відвідування батьків та бабусі, дідуся дитини та відпочинку.
В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 20.06.2015 року. За рішенням Бабушкінського районного суду від 31.08.2018 року шлюб між ними був розірваний.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дитина - ОСОБА_5 .
Вона має намір тимчасово виїхати, в літній період, разом з донькою за межі України (Ленінградської області с. Нізіно Ломоносівського району) з метою відвідування своїх батьків та зустрічі дитини з бабусею та дідусем та для відпочинку.
Батько ухиляється від виховання дитини, проживає окремо. На її прохання нотаріально посвідчити дозвіл на виїзд їхньої дитини за кордон не реагує, , що й стало підставою звернення до суду.
В судове засідання позивач не з`явилась, подавши заяву про слухання справи у її відсутність. позовні підтримує в повному об`ємі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: представник органу оіпки та піклування Верхньодніпровської райдержадміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином .
Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.
Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. .
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.06.2015 року. За рішенням Бабушкінського районного суду від 31.08.2018 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується копією рішення суду.
В період шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дитина - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, в я кому сторони записані її батьками.
В даний час дитина проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач має намір тимчасово виїхати, в літній період, разом з донькою за межі України (Ленінградської області с. Нізіно Ломоносівського району) з метою відвідування своїх батьків та зустрічі дитини з бабусею та дідусем та для відпочинку
Судом встановлено, що позивачка не може отримати згоду відповідача на виїзд їхньої доньки за межі України, оскільки останній безпідставно відмовляє їй в цьому.
Відповідно до ст. 51 Конституції України турбота про дітей, їх виховання є рівним правом і обов`язком батьків.
Зазначена конституційна норма конкретизується сімейним законодавством, а саме - Сімейним кодексом України, яким регламентує, крім іншого і особисті немайнові права і обов`язки батьків щодо дитини. Одним із питань, яке має вирішуватися за взаємною згодою батьків дитини, є реалізація права дитини на свободу пересування. Сімейним кодексом України це питання не регламентовано. Відповідно до ст. 8 Сімейного кодексу України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовано цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.
Право на свободу пересування фізичної особи за межі України, закріплене у ч. 3 ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років (далі - дитина), має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
У відповідності до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Правилами перетинання державного кордону громадянами України затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (із змінами і доповненнями) передбачено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків або на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Відповідно до Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31 березня 1995 року, оформлення паспорта (проїзного документа) здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, того з них, із ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчується нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в інтересах дитини буде надати їй дозвіл на виїзд за межі України без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2 , а тому позовні вимоги є законним та обґрунтованими. Так як на думку суду, виїзд дитини за межі держави сприятиме побаченню дитини з ріднею, та розширенню її світогляду, добре позначатиметься на духовному та інтелектуальному розвитку дитини як особистості. Будь-яких перешкод, які б негативно вплинули на здоров`я дитини, погіршення її загального самопочуття, чи будь-яким іншим негативним чином вплинули на дитину судом не встановлено, а відповідачем не доведено.
Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір в сумі 768 грн., 40 коп., підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, так як позовні вимоги позивача задоволені.
Керуючись ст.8 Сімейного кодексу України, ст. 313 Цивільного кодексу України,Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про надання дозволу на вивезення за кордон неповнолітньої дитини без дозволу батька- задовольнити.
Надати дозвіл матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_3 на тимчасовий виїзд за межі України громадянки України, неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 ,, ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , в період з 01.06.2019 року по 01.09.2019 року до Росії Ленінградської області с. Нізіно Ломоносівського району з метою відвідування бабусі та дідуся дитини та відпочинку.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_3 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн.240 коп.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою завою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем та/або подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення та/або апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений: 29.05.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 29.05.2019 року

Оприлюднене: 04.06.2019 року

Дата набрання законної сили 02.07.2019 року