Постанова

Іменем України

20 травня 2019 року

м. Київ

справа № 130/1652/17-ц

провадження № 61-43051св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Браїлівська селищна рада Жмеринського району, Цеда Володимир Миколайович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 на постанову апеляційного суду Вінницької області від 17 липня 2018 року у складі колегії суддів: Міхасішина І. В., Стадника І. М., Медвецького С. К.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Браїлівської селищної ради, ОСОБА_2 , з урахуванням заяви про зміну підстав позову, просила визнати незаконним та скасувати пункти 2 та 3 рішення 22 сесії 7 скликання Браїлівської селищної ради від 15 червня 2017 року, визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності від 27 червня 2017 року індексний № 3587625 земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , площею 0,1200 га для індивідуального садівництва кадастровий НОМЕР_1 за ОСОБА_2

Позов мотивовано тим, що рішенням Браїлівської селищної ради від 23 березня 2016 року їй надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва, розташованої по АДРЕСА_2 площею 0, 1200 га на території Браїлівської селищної ради.

На виконання рішення органу місцевого самоврядування, ФОП ОСОБА_4 було виготовлено проект землеустрою, на підставі якого земельну ділянку внесено до бази даних Державного земельного кадастру за кадастровим НОМЕР_1 . Позивач тричі зверталася до селищної ради із заявами про затвердження проекту відведення земельної ділянки, однак отримувала відмови з різних підстав. Останнім рішенням 22 сесії 7 скликання Браїлівської селищної ради від 15 червня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 (у зв`язку зі зміною адреси) через невідповідність матеріалів проекту землеустрою вимогам чинного законодавства, а саме ст. 34 Закону України «Про державний земельний кадастр» та ст. 50 Закону України «Про землеустрій» (на кадастровому плані відсутній кадастровий номер земельної ділянки та кадастрові номери суміжних ділянок). Згідно з п. 3 вказаного рішення затверджено ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення цієї ж саме земельної ділянки. Вважає це рішення Браїлівської селищної ради незаконним, оскільки спірна земельна ділянка була у її фактичному користуванні, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок по АДРЕСА_2 і надання цієї земельної ділянки іншим користувачам є недобросовісним.

Крім того, дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , проект землеустрою на замовлення відповідача та висновки по проекту землеустрою надавалися на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , тоді як витяг з державного земельного кадастру від 06 червня 2017 року та рішення щодо затвердження проекту відведення прийняте на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 . При цьому реєстрація спірної земельної ділянки здійснена на підставі проекту землеустрою, розробленого на замовлення ОСОБА_1 , тоді як проектна документація, виготовлена на замовлення відповідача не була підставою внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що проект землеустрою, поданий ОСОБА_1 на затвердження Браїлівській селищній раді, не відповідає вимогам статті 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та статті 50 Закону України «Про землеустрій», на кадастровому плані відсутній кадастровий номер земельної ділянки та кадастрові номери суміжних земельних ділянок, оскільки проект землеустрою ОСОБА_2 ці відомості містить, а тому Браїлівська селищна рада діяла відповідно до вимог статті 19 Конституції України, а позовні вимоги є необґрунтованими.

Постановою апеляційного суду Вінницької області від 17 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 травня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано пункти 2 та 3 рішення 22 сесії 7 скликання Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області від 15 червня 2017 року.

Визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію права власності від 27 червня 2017 року індексний номер 35876525 земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , площею 0,1200 га для індивідуального садівництва, кадастровий НОМЕР_1 за ОСОБА_2

Стягнуто з Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області на користь ОСОБА_1 судовий бір в розмірі 3394,40 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що Браїлівською селищною радою порушено право позивача на законне, обґрунтоване вирішення питання щодо затвердження її проекту землеустрою, визначення особи, яка отримає право власності на спірну земельну ділянку відбулося з порушенням встановленого законом порядку. Тому не може бути визнане законним рішення про затвердження проекту землеустрою на цю ж земельну ділянку відповідачу та надання земельної ділянки у власність, будь-яке обґрунтоване рішення органу місцевого самоврядування про переваги проекту землеустрою, наданого ОСОБА_2 відсутнє.

Короткий зміст вимог та доводів наведених у касаційній скарзі:

У серпні 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить постанову апеляційного суду Вінницької області від 17 липня 2018 року скасувати, а рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 травня 2018 року залишити в силі, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом неповно досліджено обставини справи. Не встановлено, що наданий ОСОБА_2 проект землеустрою був розроблений з порушенням чинного законодавства України та лише тому, що Браїлівська селищна рада протиправно відмовила у затвердженні проекту землеустрою ОСОБА_1 фактично з цих причин позбавив ОСОБА_2 права власності та набуття на законних правових підставах земельну ділянку.

Доводи інших учасників справи:

У жовтні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду Вінницької області від 17 липня 2018 року залишити без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а аргументи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Короткий зміст встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи:

ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 30 листопада 2015 року є власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці площею 0,2032 га, цільове призначення (використання) земельної ділянки площею 0,1500 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - кадастровий номер НОМЕР_1 , земельної ділянки площею 0,0532 га - для ведення особистого селянського господарства - кадастровий номер НОМЕР_1 , яка відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-015, за №НВ-015, не приватизована, право власності та право оренди на неї не оформлялось.

Право власності на вищевказаний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_1 30 листопада 2015 року.

Рішенням Браїлівської селищної ради від 10 лютого 2015 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 (попередній власник будинку позивача), на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_2 , кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,1500 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_2 кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0532 га - для ведення особистого селянського господарства; у зв`язку із набуттям ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, будівлі та споруди, які належали ОСОБА_6 , шляхом купівлі, передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_2 , кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,1500 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_2 кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0532 га - для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням 6 позачергової сесії 7 скликання Браїлівської селищної ради від 21 березня 2016 року ОСОБА_1 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розміщена в межах населеного пункту АДРЕСА_2 на території Браїлівської селищної ради, орієнтовною площею 0,12 га для ведення садівництва із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, які не надані у власність (користування).

На підставі цього рішення Браїлівської селищної ради ФОП ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва на території Браїлівської селищної ради по АДРЕСА_2 .

05 серпня 2016 року державним кадастровим реєстратором Управління Держгеокадастру у Жмеринському районі Вінницької області зареєстровано у Державному земельному кадастрі земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,1200 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 25 квітня 2016 року, виконаного ФОП ОСОБА_4 , та присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1 , що підтверджується витягом №НВ-016 від 06 вересня 2016 року.

Відповідач ОСОБА_2 29 серпня 2016 року звернувся до селищної ради з заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,12 га по АДРЕСА_2 .

23 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Браїлівської селищної ради з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , а також надання вказаної земельної ділянки їй у приватну власність для індивідуального садівництва.

Рішенням 15 позачергової сесії 7 скликання Браїлівської селищної ради від 02 листопада 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні її заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та надання цієї ділянки у власність у зв`язку із неподанням проекту землеустрою або належним чином завіреної копії.

Цим же рішенням надано дозвіл ОСОБА_2 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розміщена в межах населеного пункту в АДРЕСА_2 на території Браїлівської селищної ради, орієнтовною площею 0,12 га для ведення садівництва із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, які не надані у власність (користування).

12 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Браїлівської селищної ради з заявою, в якій просила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в АДРЕСА_2 площею 0,1200 га, для індивідуального садівництва, розроблений ФОП ОСОБА_4 , та передати вказану земельну ділянку їй у приватну власність для садівництва.

Рішенням 18 чергової сесії 7 скликання Браїлівської селищної ради від 20 грудня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , та надання цієї ділянки у власність у зв`язку із відсутністю відомостей щодо кадастрового номера земельної ділянки.

12 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Браїлівської селищної ради із заявою в якій просила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2 площею 0,1200га для індивідуального садівництва, розробленого ФОП ОСОБА_7 , та передати вказану земельну ділянку їй у приватну власність для ведення садівництва (кадастровий номер НОМЕР_1 ). Також вказала, що проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки був поданий разом із заявою від 12 грудня 2016 року.

Рішенням 20 позачергової сесії 7 скликання Браїлівської селищної ради від 16 березня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва, площею 0,1200 га, розташованої в АДРЕСА_2 , та передачу її у власність ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю документів або їх належним чином завірених копій про присвоєння кадастрового номера земельної ділянки.

Відповідно до витягу з рішення Браїлівської селищної ради 22 чергової сесії 7 скликання від 15 червня 2017 року, зокрема пункту 2, ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення із земель комунальної власності, не наданих у власність або користування, земельної ділянки в АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,1200 га - для індивідуального садівництва у зв`язку із невідповідністю матеріалів проекту землеустрою вимогам чинного законодавства, а саме порушення вимог статті 34 Закону України «Про державний земельний кадастр» та статті 50 Закону України «Про землеустрій» (на кадастровому плані відсутній кадастровий номер земельної ділянки та кадастрові номери суміжних земельних ділянок).

Пунктом 3 цього ж рішення селищної ради затверджено проект землеустрою щодо відведення із земель комунальної власності, не наданих у власність або користування, земельної ділянки у власність ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 01200 га - для ведення індивідуального садівництва, та передано цю ділянку йому у власність.

Рішенням № 37 виконавчого комітету Браїлівської селищної ради від 19 червня 2017 року «Про упорядкування поштових адрес в смт Браїлів» присвоєно поштову адресу « АДРЕСА_1» земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2

На підставі вказаного рішення Браїлівської селищної ради 22 чергової сесії 7 скликання від 15 червня 2017 року та за заявою ОСОБА_2 21 червня 2017 року відділом з питань державної реєстрації Жмеринської РДА було заведено справу №210 щодо земельної ділянки НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, 27 червня 2017 року винесене рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_2

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-17 від 3 липня 2017 року та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №91226583 від 5 липня 2017 року земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, належить на праві власності ОСОБА_2

Норми права, які підлягають застосуванню:

Відповідно до частини першої статті 35 ЗК України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно із частиною першою та пункту «а» частини третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Згідно з частиною першою статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За змістом статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку (пункт 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051).

Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: 1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; 2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації); 3) електронний документ (пункти 110, 111 Порядку для державної реєстрації земельної ділянки).

Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: 1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; 2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

Висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду за результатом розгляду касаційної скарги:

Встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Браїлівської селищної ради із заявою про затвердження проекту землеустрою, підставами для відмови у чому були неподання проекту землеустрою або належним чином завіреної копії, відсутність відомостей щодо кадастрового номера земельної ділянки, відсутність документів або їх належним чином завірених копій про присвоєння кадастрового номера земельної ділянки.

Виходячи з наведеного, підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою Браїлівською селищною радою є формалізованими і не відповідають принципу пропорційності - застосовані до позивача несприятливі наслідки не відповідають цілям, на досягнення яких спрямоване рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою.

Суд апеляційної інстанції правильно дійшов висновку про те, що рішення про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою є незаконним та підлягає скасуванню.Позивач отримав проект землеустрою, розмір, межі земельної ділянки були узгоджені в управлінні Держгеокадастру у Жмеринському районі, а сама по собі відсутність в кадастровому плані кадастрового номера земельної ділянки та кадастрових номерів суміжних земельних ділянок не може бути підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що Браїлівською селищною радою порушено право позивача на законне, обґрунтоване вирішення питання щодо затвердження її проекту землеустрою, визначення особи, яка отримає право власності на спірну земельну ділянку відбулося з порушенням встановленого законом порядку.

Щодо доводів касаційної скарги:

Доводи касаційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про те, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час користувався спірною земельною ділянкою, а до нього нею користувалися його мати та баба, тобто спірна земельна ділянка перебувала у його фактичному користуванні, є безпідставним, оскільки обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, яка її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність у неї таких документів є самовільним зайняттям земельної ділянки.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків суду, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Вінницької області від 17 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М. Коротун

М. Є. Червинська