Справа № 658/5049/18
(провадження №2-о/658/12/19)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.

за участю секретаря судового засідання Петрової А.П.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Каховський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про встановлення факту проживання на території України,-

ВСТАНОВИВ:

Заявитель ОСОБА_1 звернулася в вказаною вище заявою в суд.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала і пояснила, що вона народилася в с. Василівка Каховського району Херсонської області 13 квітня 1969 року та постійно проживала на території України. В 1976 році закінчила Богданівську восьмирічну школу. 22 лютого 1988 року отримала паспорт зразка 1974 року, серії НОМЕР_1 , виданий Каховським РВВС в Херсонській області. Вказаний паспорт був загублений З 22 січня 1990 року по 23 січня 1991 року була тимчасово зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, а з 25 березня по 30 листопада 1991 року без реєстрації проживала в с. Богданівка Каховського району Херсонської області.

При зверненні з заявою про оформлення паспорта громадянина України отримала відмову у зв"язку з не підтвердженням належності до громадянства України.

Наразі вирішила звернутися до суду за захистом свого права на громадянство України. Просила заявлені вимоги задовольнити.

Представник заінтересованої особи управління Державної міграційної служби у Херсонській області в судове засідання не з"явився, до суду надав письмові пояснення, відповідно до змісту яких заявлені вимоги не визнав, просив в задоволенні заявлених вимог відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не надала до суду достатньо доказів на підтвердження факту свого постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не знаходяться з заявителем в родинних, дружніх або неприязних відносинах, отже не мають підстав вважати їх свідчення неправдивими, суду показали, що ОСОБА_1 проживала в с. Богданівка Каховського району Херсонської області приблизно з двохрічного віку, ходила в школу, потім навчалася в м. Нова Каховка. Згодом виїхала до Закарпатської області, де проживала тривалий час. Коли помер батько ОСОБА_1 , остання приїхала до с. Богданівка Каховського району Херсонської області доглядати за матір"ю, так як вона хворіє. Підтвердили той факт, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживала на території України.

Вислухавши пояснення заявника, вивчивши письмові пояснення представника заінтересованої особи, заслухавши свідків, дослідивши письмові докази,слід прийти до висновку, що заявлені вимоги слід задовольнити повністю.

Громадянка ОСОБА_1 в установленому законом порядку підтвердила свою особу, але не має громадянства країни, де мешкає, тому позбавлена можливості вчиняти правочини, а при зверненні до міграційної служби їй відмовлено у видачі паспорта громадянина України.

Разом з тим, відповідно до ч. 1ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав, також є громадянами України.

Отже, виходячи з норм чинного законодавства, юридичне значення має саме факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України - 24.08.1991 року або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» - 13.11.1991 року.

Постановою Верховного суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч.2 ст. 256, яка змінена на ст. 315 ЦПК/що діяли на час винесення постанови/, суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 315 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р., 13 листопада 1991 року.» Тобто, для отримання паспорта громадянина України спочатку потрібно звернутися до суду із заявою про встановлення вищезазначеного факту.

Доказами у цьому випадку можуть слугувати довідки органів місцевого самоврядування, поквартирні картки та картки прописки, інші документи, в яких чітко зазначений період проживання на території України, а також показання свідків.

В обґрунтування заявлених вимог заявник ОСОБА_1 надала суду письмові докази, які суд вважає належними, допустимими і достатніми для доведення факту проживання на території України з 1990 року, вони не спростовані.

Так, згідно довідки довідки, виданої філією Семенівського опорного закладу загальної середньої освіти Каховської районної ради Херсонської області «Богданівська початкова школа» від 08 листопада 2018 року №22, ОСОБА_1 , 1969 року народження дійсно у 1976 році закінчила Богданівську восьмирічну школу і отримала свідоцтво НОМЕР_2.

Відповідно до довідки, наданої Костогризівськю сільською радою Каховського району Херсонської області №813, ОСОБА_1 , 1969 року народження в період з 25 березня 30 листопада 1991 року постійно проживала в АДРЕСА_1 без реєстрації.

Також на запит суду надійшла відповідь із професійно-технічного училища №14 м. Нова Каховка, згідно якої ОСОБА_1 , 1969 року народження дійсно навчалась у вказаному закладі з 01 вересня 1984 року. Випущена достроково. Наказ про відрахування №13-к від 10 червня 1987 року.

Враховуючи те, що заявник народилася на території України, навчалася та все свідоме життя проживала на території України, в тому числі і на час проголошення незалежності, позитивно характеризувався свідками як працелюбна та законослухняна людина, не має іншого постійного місця проживання, слід керуючись принципом, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав і свобод чи законних інтересів, заявлені вимоги задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ,268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Каховський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про встановлення факту проживання на території України- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України станом на 24.08.1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Суддя О. Є. Терещенко