Номер провадження: 22-ц/813/3169/19
Номер справи місцевого суду: 504/2942/17
Головуючий у першій інстанції Добров П.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та стягнення матеріальної шкоди, завданої протиправною поведінкою,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з возовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та стягнення матеріальної шкоди, завданої протиправною поведінкою.

Відповідно до позовної заяви позивач просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 1000 грн.; зобов`язати відповідача не перешкоджати їй в користуванні житловим будинком з надвірними спорудами та земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача не перешкоджати позивачу в реконструкції паркану, що знаходиться на межі земельних ділянок АДРЕСА_2 57 та АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обгрунтування позовної заяви позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є її сусідом та власником житлового будинку АДРЕСА_1 . На протязі декількох років, а саме з 2007 року, відповідач перешкоджає позивачу у користуванні її власністю шляхом втручання у її особисте життя. У зв`язку з чим позивач звернулась до суду.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 вересня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі, призначено зудове засідання.

У ході розгляду справи від відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження по справі до розгляду судом апеляційної інстанції апеляційного провадження № 22-ц/785/7568/18 (№ 504/2900/17) по іншій справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про знесення будівлі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Комінтенівського районного суду Одеської області від 11 травня 2018 року, та розгляду цієї справи № 504/2900/17 по суті судом першої інстанції, а також до остаточного судового розгляду Комінтернівським районним судом Одеської області цивільної справи № 2-359/11 за позовом ОСОБА_2 до Крижанівської сільської ради Комінтернівського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку, повернення втрачених межових знаків.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року провадження у справі № 504/2942/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та стягнення матеріальної шкоди, завданої протиправною поведінкою зупинено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року, прийняти постанову, якою відмовити в задоволені клопотання ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що справа № 504/2900/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про знесення незаконно перебудованої житлової прибудови на спільній межі земельних ділянок зовсім не розглядалась по суті, крім того вимоги в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 зовсім іншої категорії, не мають ні якого відношення до справи № 504/2900/17. На думку апелянта, суд першої інстанції однобоко розглядає справу в пріоритеті інтересів відповідача, чим порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод та п. 1 ст. 129 Конституції України щодо принципу процесуальної рівності сторін перед законом і судом.

На апеляційну скаргу відповідач надав відзив від 07.03.2019 року, в якому він заперечує проти апеляційної скарги та зазначає, що на розгляді Комінтернівського районного суду Одеської області є декілька цивільних справ, пов`язаних єдиним предметом судового спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме спільне нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 . На думку відповідача, ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними провами при розгляді даної срави та інших проваджень.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року про зупинення провадження по справі розглядаєся судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Постановлюючи ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року про зупинення провадження суд першої існтанції виходив із положень, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

У п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» була сформульована правова позиція щодо необхідності зупинення провадження у справі в таких випадках. Так, Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Також, слід зазначити, що згідно із ст.210 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, який із дня відкриття провадження у справі не може перевищувати 60 днів для підготовчого провадження і 30 днів для розгляду по суті.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність строків розгляду справи згідно ст.2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

У справі, що переглядається, предметом спору є усунення перешкод в користуванні власністю та стягнення матеріальної шкоди, завданої протиправною поведінкою.

Підставою для зупинення провадження у справі став факт розгляду судом цивільних справ про знесення незаконно перебудованої житлової прибудови на спільній межі земельних ділянок та про визнання права власності на земельну ділянку, повернення втрачених межових знаків.

Ухвалою суду від 30 листопада 2018 року Комінтернівський районний суд Одеської області зупинив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

У зазначеній ухвалі в порушення норм процесуального законодавства суд першої інстанції, зазначивши в описовій частині конкретні інші справи, до розгляду яких відповідач просив зупинити провадження у справі, разом з тим в мотивувальній частині не проаналізував предмети спорів у справах і не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору в інших вказаних відповідачем справах виключають можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги, причинний матеріально-правовий зв`язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи, а тому дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у даній справі до вирішення позовів про знесення незаконно перебудованої житлової прибудови на спільній межі земельних ділянок та про визнання права власності на земельну ділянку, повернення втрачених межових знаків.

Крім того, в резолютивній частині ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року суд першої інстанції не вказав строк, на який зупиняється провадження у справі, а саме до набрання законної сили судовими рішеннями, від яких залежить вирішення справи відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України.

Таким чином, передачасно зупинивши провадження у справі без наведення відповідних обгрунтувань такого висновку, суд тим самим порушив право позивача на розумні строки розгляду справи.

Ураховуючи викладене, постановляючи ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції порушив вимоги, встановлені ст. 210, п. 6 ч. 1 ст. 251, п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а це відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, ухваленого у цій справі, та передачі справи на розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Поняття розумних строків розгляду справи в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нетотожне (неідентичне) поняттю процесуальних строків в національних системах права. Право Європейського Суду з прав людини є «автономним» і його тлумачення Судом Конвенції не пов`язане з тлумаченням права національними судами.

ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СУД з прав людини оцінює «розумність» тривалості провадження з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв:

складність справи,

поведінка заявника та відповідних органів влади,

а також важливість предмета спору для заявника

(див., серед інших джерел, рішення у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France) [ВП], заява № 30979/96, п. 43, ECHR 2000-VII). Українські справи: «Світлана Науменко проти України», рішення від 09 листопада 2004 року; «Меріт проти України», рішення від 30.03.2004 року; «Єфименко проти України», рішення від 18 липня 2006 року, «Івань та інші проти України», рішення від 12 січня 2017 року, п.п.7, 8; «Аніфер проти України», рішення від 26 липня 2018 року п.6, та інші.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв`язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

З початку січня 2019 року по 17.05.2019 року внаслідок автоматизованого розподілу до судді Таварткіладзе О.М. надійшло 455 справ.

З урахуванням надмірного навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей, недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.), суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі, призначити справу до розгляду, вирішити інші процесуальні питання, пов`язані з розглядом справи, та розглянути справу у строки, передбачені національним законом.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року - скасувати.

Справу № 504/2942/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та стягнення матеріальної шкоди, завданої протиправною поведінкою - повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено: 17.05.2019 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова