Номер провадження: 22-ц/813/2975/19
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

від позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом/відповідача за самостійними вимогами третьої особи ОСОБА_1 - не з`явились,

від відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 . - не з`явились,

від відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 - не з`явились,

від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 . - не з`явились,

переглянувши справу №523/15462/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за самостійними вимогами щодо предмета спору третьої особи ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 5 листопада 2018 року у складі судді Бабакова О.С., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 (до зміни прізвища ОСОБА_1 ), звернувшись 27 жовтня 2016 року до суду з вищеназваним позовом, просила:

визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «HYUNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 року, укладений 14 вересня 2016 року в Територіальному сервісному центрі №5146 регіонального сервісного центру МВС в Одеській області за №5146/2016/067882 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , повернути автомобіль у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

у порядку поділу майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

виділити у власність ОСОБА_1 квартиру за адресом: АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_1 (до зміни прізвища ОСОБА_1 ) на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості належної йому Ѕ частки у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресом: АДРЕСА_1 ;

виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль марки «HYUNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 року; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (до зміни прізвища ОСОБА_1 ) грошову компенсацію вартості належної їй Ѕ частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки «HYUNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 року;

здійснити поділ спільного сумісного майна з урахуванням боргу, належного до сплати ОСОБА_1 (до зміни прізвища ОСОБА_1 ) за договором позики від 4 жовтня 2014 року, та стягнути з ОСОБА_2 на її користь компенсацію Ѕ боргових зобов`язань в розмірі 15000 доларів США за курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення по справі (виділені матеріали: а.с.1-6).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 5 листопада 2018 року в порядку забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 (до зміни прізвища ОСОБА_1 ) автомобіль марки «HYUNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оголошено в розшук, з вилученням та передачею транспортного засобу на відповідальне зберігання ОСОБА_1 (до зміни прізвища ОСОБА_1 ) (а.с.12).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 листопада 2018 року (описку виправлено ухвалою апеляційного суду Одеської області від 7 грудня 2018 року) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу суду про забезпечення позову (виділені матеріали: а.с.43, 50-51).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2018 року справу призначено до розгляду (виділені матеріали: а.с.52).

Справу з апеляційного суду Одеської області передано до Одеського апеляційного суду у зв`язку з ліквідацією суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 5 лютого 2019 року справу прийнято до провадження (виділені матеріали: а.с.71).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 5 лютого 2019 року справу призначено до розгляду (виділені матеріали: а.с.72).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу про забезпечення позову скасувати.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність ухвали з підстав порушення норм процесуального права полягає в тому, що транспортний засіб з 14 вересня 2016 року на підставі договору купівлі-продажу належить на праві власності ОСОБА_3 та не є спільним майном подружжя (виділені матеріали: а.с.15-16).

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову та прийняття нового рішення по суті заяви про забезпечення позову з огляду на наступне.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України).

Види забезпечення позову визначено частиною 1 статті 150 ЦПК України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

ОСОБА_1 27 жовтня 2016 року пред`явлено позов про поділ майна подружжя, до переліку спірного майна включено транспортний засіб автомобіль марки «HYUNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Даний транспортний засіб станом на 14 вересня 2016 року зареєстровано на праві власності ОСОБА_3 , яка не є одним з подружжя. Тобто, на час виникнення спору про поділ майна подружжя транспортний засіб, про поділ якого пред`явлено вимогу, належав іншій особі, яка не є подружжям, між яким підлягає поділу спільне майно.

Відповідно до положень частини 1 статті 149 ЦПК України суд має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову за заявою учасника справи.

Заявник просила вжити заходи забезпечення позову, передбачені пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України, та заборонити ОСОБА_2 і будь-яким третім особам експлуатацію транспортного засобу до вирішення справи (виділені матеріали: а.с.11).

Натомість суд оголосив транспортний засіб в розшук, вилучив та передав його на відповідальне зберігання заявнику, тобто вжив заходів забезпечення позову, про які не лише не просив заявник, а й які не входять до передбаченого статтею 150 ЦПК України переліку видів забезпечення позову, що має наслідком скасування оскаржуваної ухвали (виділені матеріали: а.с.12).

Що ж до самої заяви про забезпечення позову, то підстави для задоволення відсутні. Так, позов пред`явлено до суду 27 жовтня 2016 року, на час виникнення спору в суді транспортний засіб було відчужено. Заяву про забезпечення позову подано до суду у листопаді 2018 року; заява на виконання вимог частини 2 статті 149 ЦПК України не містить обґрунтування того, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

ОСОБА_1 щодо транспортного засобу просить визнати договір купівлі-продажу автомобіля недійсним, стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію вартості автомобіля. Яким чином заборона експлуатації транспортного засобу вплине на виконання судового рішення у разі задоволення вказаних вимог, з заяви про забезпечення позову не вбачається.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для забезпечення позову у заявлений спосіб, а також звертає увагу на те, що заборона експлуатації транспортного засобу, який на час виникнення між подружжям спору про поділ майна не належить подружжю в силу відчуження, може спричинити збитки новому власнику, що у сенсі положень статті 154 ЦПК України передбачає зустрічне забезпечення.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню, заява про забезпечення позову вирішенню по суті шляхом відмови судом апеляційної інстанції в забезпеченні позову у заявлений спосіб.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 5 листопада 2018 року про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, засамостійними вимогами щодо предмета спору третьої особи ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким третім особам експлуатації транспортного засобу автомобіля марки «HYUNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до вирішення справи по суті - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 травня 2019 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков