Справа № 439/1659/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 травня 2019 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , під час розгляду у відкритому судовому засіданні справи за позовною заявою ОСОБА_3 до Фермерського господарства «Сокіл» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

29 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог просить постановити рішення, яким розірвати договір оренди земельної ділянки площею 1.9054 га, укладений між її покійним батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і Фермерським господарством «Сокіл» 2 лютого 2012 року і зареєстрований Відділом Держземагенства у Бродівському районі 18 грудня 2012 року за № 05968; зобов`язати відповідача повернути їй земельну ділянку площею 1.9054 га., яка розташована на території Паликорівської сільської ради Бродівського району Львівської області; стягнути з відповідача в її користь орендну плату за землю за 2017 рік в сумі 1339 гривень 15 копійок і орендну плату за 2018 рік в сумі 1339 гривень 15 копійок; стягнути з відповідача пеню за кожний день прострочення сплати орендної плати на 2017 рік, за 2018 рік і 50 днів 2019 року на загальну суму 555 гривень 75 копійок і пеню за кожний день прострочення орендної плати за 2018 рік, за 50 днів 2019 року на суму 66 гривень 96 копійок; стягнути з відповідача в її корить моральну шкоду в сумі 10000 (десять) тисяч гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач порушує умови договору оренди земельної ділянки від 2 лютого 2012 року, а саме, не заплатив орендної плати за землю за 2017 та 2018 роки.

Представник позивача адвокат Микитюк С.М. в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити.

Представник відповідача Онищук Т.Н. в судовому засіданні позов заперечив, просить суд відмовити в його задоволенні.

Суд, з`ясувавши обставини по справі, взявши до уваги пояснення сторін, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одними із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права та визнання правочину недійсним.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 01 вересня 2014 року (а.с. 9).

ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3

02 лютого 2012 року між ОСОБА_4 та Фермерським господарством «Сокіл» укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,9054 га строком на 10 років та з виплатою орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1339,15 грн., яка вноситься до 31 грудня кожного року.

Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29 липня 2016 року підтверджено, що спадкоємцем майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка ОСОБА_3 Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 1,9054 га, в межах згідно з планом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1481 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

В силу ч. 5 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України.

Проте, доказів, які б підтверджували належне виконання позивачем покладених на неї ст. 1481 Земельного кодексу України та ст. 31 Закону України «Про оренду землі» обов`язків щодо письмового повідомлення користувача земельної ділянки (ФГ «Сокіл») про набуття нею права власності на земельну ділянку із зазначенням платіжних реквізитів, позивачем та її представником суду не надано.

Представник відповідача стверджує, що позивач не повідомила ФГ «Сокіл» про те, що вона успадкувала земельну ділянку, що належала її батькові ОСОБА_4 та перебуває в оренді цього господарства.

Представник позивача просить врахувати, що такі дії позивачем не виконано у зв`язку тим, що керівництво господарство добре знало про те, що ОСОБА_3 є спадкоємцем померлого ОСОБА_4

Натомість, представник відповідача стверджує, що керівник ФГ «Сокіл» звертався до позивача із пропозицією надати документи, що підтверджують набуття нею права власності на земельну ділянку та відповідно отримати орендну плату за землю, однак вона такі звернення ігнорувала.

Також він просить врахувати, що 18 грудня 2018 року ФГ «Сокіл» надіслало позивачу двома поштовими грошовими переказами орендну плату за 2017 та 2018 роки у розмірі 1616,00 грн. кожен. Згадані грошові перекази відповідач не забрала із поштового відділення, у зв`язку із чим вони були повернуті ФГ «Сокіл». 12 лютого 2019 року ФГ «Сокіл» повторно надіслало позивачу орендну плату за оренду земельної ділянки за 2017 та 2018 роки у сумі 3232,00 грн. Крім цього, ФГ «Сокіл» письмово зверталось до позивача із пропозицією внесення змін чи доповнень до договору оренди.

Зазначені у поясненні представника позивача факти підтверджуються доданими до матеріалів справи копіями відомостей про нарахування та виплату орендної плати, письмових повідомлень ФГ «Сокіл» на адресу позивача, квитанцій про поштові грошові перекази.

Представник позивача пояснив, що ОСОБА_3 усно повідомляла керівника ФГ «Сокіл» про набуття нею права власності на земельну ділянку. А гроші, які надійшли від господарства, вона не отримала, так як не розуміла, за що їх надіслано. Коли вдруге на її ім`я надійшло повідомлення про грошовий переказ від фермерського господарства з відміткою, що це плата за оренду землі, вона ці кошти отримала. Крім цього, представник позивача підтвердив, що на час розгляду справи судом позивач повністю отримала орендну плату за 2017 та 2018 роки, включаючи пеню.

Доказів, які б підтверджували належне виконання позивачем покладених на неї ст. 1481 Земельного кодексу України та ст. 31 Закону України «Про оренду землі» обов`язків щодо письмового повідомлення користувача земельної ділянки (ФГ «Сокіл») про набуття нею права власності на земельну ділянку із зазначенням платіжних реквізитів позивачем та її представником суду не надано.

За таких обставин суд вважає, що відсутні підстави для стягнення орендної плати за землю з відповідача на користь позивача та для розірвання договору оренди землі, а відтак, підстав для задоволення вимог позивача про стягнення моральної шкоди також немає.

Керуючись ст. 4, 7, 12, 13, 43, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову повністю.

Повне рішення суду складено 17 травня 2019 року

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення, а особами, які не були присутні при проголошенні судового рішення, в той самий строк з часу отримання копії цього рішення.

Суддя О.Бородійчук