Справа № 743/1721/18
Провадження № 2/743/20/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді СТАШКІВА В.Б.,

за участю секретаря судових засідань НЕРУС Н.І.,

учасники справи : позивачка-відповідачка ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_29,

відповідач-позивач ОСОБА_2 , його представник

ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки справу

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_4

про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення та

стягнення моральної шкоди,

за зустрічним позовом ОСОБА_4

до ОСОБА_3

про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з первісним позовом до ОСОБА_2 , в якому, на підставі ст.ст. 16, 317, 319, 321, 386, 391, 1167 ЦК України, просила усунути перешкоди в користуванні належним їй на праві власності майно, а саме приміщення квартири АДРЕСА_1 , майном шляхом виселення відповідача з зазначеного житла та стягнути з ОСОБА_2 на її користь 30 000 грн моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказує, що вона згідно договору дарування від 22.02.2007 р. є власником вказаної квартири, яка виведена із житлового фонду, їй надано дозвіл на реконструкцію під магазин змішаної торгівлі, який з 2014 р. в своїй підприємницькій діяльності використовує ФОП ОСОБА_5 , але договір оренди житлового будинку пройшов та не був продовжений. В обґрунтування моральної шкоди вказує, що їй завдана моральна шкода з приводу незаконного позбавлення квартири, втратила можливість використовувати магазин в підприємницькій діяльності, тобто втратила нормальні життєві зв`язки.

Не погоджуючись з первісним позовом, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останньої на користь ОСОБА_2 92 926 грн за борговою розпискою від 11.06.2014 р..

В обґрунтування зустрічного позову вказує, що:

?згідно розписки укладеної 11.06.2014 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 остання здала в оренду своєму дядькові ОСОБА_8 в борг грошові кошти в борг в сумі 96 426 грн;

?після сплати боргу ОСОБА_1 магазин переходить в повне її розпорядження;

?згідно укладеного 01.05.2017 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 договору оренди будинку, споруди, в строкове (на 2 роки 11 місяців) платне (розмір орендної плати в розмірі 100 грн) користування споруду - магазин змішаної торгівлі за адресою: АДРЕСА_2 ;

?ОСОБА_10 , в рахунок відшкодування боргу, списано з загальної суми боргу 3 500 грн та 35 місяців, а відтак загальна сума боргу становить 92 926 грн;

?оскільки в розписці відсутня дата з якої пов`язаний строк пред`явлення вимоги до виконання, то такий строк починає перебіг з моменту пред`явлення вимоги;

?пред`явлення первісного позову відповідач ОСОБА_5 фактично розірвав досягнуту між сторонами домовленість щодо забезпечення виконання вказаного боргового зобов`язання;

?вказане свідчить про те, що він позбавлений права захистити свої права, в іншій спосіб, ніж пред`явлення зустрічного позову до ОСОБА_3.

Узагальнена позиція сторін щодо заявлених позовних вимог, яка висловлена в судовому засіданні та в заявах по суті:

- ОСОБА_1 пояснила, що вона особисто від ОСОБА_2 ніяких коштів не отримувала, тітка давала її матері гроші в лікарні. Скільки не знає, їй сказали написати розписку, суму писала зі слів ОСОБА_4. Було два договори оренди 2014 році та в 2017 році. Актів жодних не підписували. З 2014 року здійснює свою господарську діяльність в магазині відповідач, орендну плату не сплачував, а 2000 грн в місяць списував їй в рахунок заборгованості, оренду плату в розмірі 100 грн, яка зазначена в договорі не відповідає дійсності;

- представник ОСОБА_12 - ОСОБА_13 :

?підтримав первісний позов ОСОБА_1 , з тих підстав, що: по-перше, остання є власником саме квартири АДРЕСА_1 ; по-друге, в 2014 році ОСОБА_1 передала в оренду вказаний магазин за договором оренди ОСОБА_8 ; по-третє, в договорі оренди від 01.05.2017 р., всупереч пунктів 5 та 6 вказаного договору, відсутній акт передачі магазину, то фактично магазин не був переданий в оренду; по-четверте, оскільки фактично вказаний магазин не був переданий в оренду, є всі підстави у ОСОБА_1 вимагати звільнити належне їй приміщення;

?в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 просив відмовитти, зтих підстав, що відсутня первісна розписка, в які відображено той факт, що ОСОБА_1 брала грошові кошти у ОСОБА_2 та зобов`язана їх повернути. Розписка, яка міститься в матеріалах справи не відповідає вимогам ст. 1046 ЦК України.

- ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_30 :

?підтримали зустрічний позов ОСОБА_2 , з тих підстав, що: по-перше, у 2014 році ОСОБА_5 особисто передав ОСОБА_1 кошти в сумі 96 426 грн; по-друге, розписку ОСОБА_1 писала власноруч, ніхто її не примушував, оскільки вона юридично не обізнана та за юридичною допомогою не зверталася, тому і розписку таку написала; по-третє, ніким не оспорюється той факт, що ОСОБА_1 повинна повернути гроші ОСОБА_8 , по-четверте, в дану суму не входить сума недостачі, яка виявлена в магазині; по-п`яте, договір оренди за 2014 року згорів;

?в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 просять відмовити, так як: ОСОБА_5 користується спірним приміщенням на законних підставах, так як в 2017 році був укладений договір оренди, строком на 2 роки 11 місяців, який є укладений з моменту підписання договору, він дійсний, ніким не оскаржувався.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Квартир АДРЕСА_1 , згідно договору дарування від 22.02.2007 р. належить ОСОБА_1

На підставі рішення Олешнянської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області № 28 від 17.04.2008 р. житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 виведений із житлового фонду, надано дозвіл на реконструкцію під магазин змішаної торгівлі.

На підставі Акту Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 1 липня 2008 р. магазин змішаної торгівлі за адресою: АДРЕСА_2 прийнятий в експлуатацію.

Згідно інформації довідки від 07.09.2018 р. ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського МБТІ» право власності на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 зареєстроване саме, як квартира.

Доказів про державну реєстрацію об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , як магазину змішаної торгівлі не надано.

ОСОБА_16 являється фізичною особою-підприємцем, що підтверджується відповідною випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно розписки укладеної 11.06.2014 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 :

?ОСОБА_1 здає магазин в оренду своєму дядькові ОСОБА_4 в заставу боргу 89 126 грн, а також за підключення електроенергії в розмірі 7 300 грн, а всього на суму 96 426 грн;

?після сплати боргу ОСОБА_1 магазин переходить в повне її розпорядження.

Сторонами не дано укладений в 2014 р. договір оренди будинку, споруди, а саме магазину змішаної торгівлі за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно укладеного 01.05.2017 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 договору оренди будинку, споруди, а саме магазину змішаної торгівлі за адресою: АДРЕСА_2 :

?ОСОБА_1 , як Орендодавець надає, а ФОП ОСОБА_5 , як Орендар приймає в строкове (на 2 роки 11 місяців) платне (розмір орендної плати в розмірі 100 грн) користування споруду - магазин змішаної торгівлі за адресою: АДРЕСА_2 ;

?всупереч Розділу 5 Договору сторони не оформили акту прийому-передачі магазину;

?договір набирає чинності з моменту його підписання.

Згідно інформації Ріпкинського відділення Чернігівської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області магазин змішаної торгівлі за адресою: АДРЕСА_2 використовує в підприємницькій діяльності ФОП ОСОБА_18 ..

Згідно довідки виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області № 4430 від 19.12.2018 р. ОСОБА_5 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Показаннями свідків встановлено наступне.

Допитана в якості свідка ОСОБА_19 показала, що ОСОБА_1 її рідна сестра, їх мати довгий час перебувала в лікарні, оскільки грошей в них не було, ОСОБА_5 давав гроші. Також їй відомо, що в рахунок боргу, ОСОБА_1 здавала в оренду магазин.

Допитана в якості свідка ОСОБА_20 показала, що ОСОБА_1 її рідна племінниця, в ОСОБА_5 її чоловік. Оскільки ОСОБА_1 заборгувала різним людям кошти і щоб розрахуватися з боргами, ОСОБА_5 дав їй у борг гроші в сумі 96 000 грн в смт. Ріпки, а оскільки ОСОБА_1 не могла повернути кошти, то надала свій магазин їм в оренду та написала розписку в її присутності та присутності сестри, що зобов`язана повернути кошти. ОСОБА_21 працювала продавцем в магазині, робили ревізію, була велика недостача. Договір оренди приміщення був укладений в 2014 році та в 2017 році, проте, договір оренди від 2014 року втрачений через пожежу. ГУБАР О.В. користується їхніми грошовими коштами, а вони її магазином, коли будуть повернуті гроші, вони повернуть магазин.

Допитана в якості свідка ОСОБА_22 показала, що вона проживає поряд з подружжям ОСОБА_4 та товаришує з ними більше 40 років. З розповідей знає, що ОСОБА_5 позичав гроші в сумі 96 000 грн своїй племінниці ОСОБА_1 , для чого в неї брали 20 000 грн, бо їм не вистачало грошей для позики, повернули через місяць. Щодо магазину, то їй відомо, що договір оренди приміщення укладався двічі.

Допитана в якості свідка ОСОБА_23 показала, що факту передачі грошей вона особисто не бачила. Лише знає з розмов, що близько 4 років тому ОСОБА_5 дав ОСОБА_24 . 60 000 грн, а потім ще давали, потім у ОСОБА_1 була нестача по магазину, суму вписали в суму боргу.

Допитана в якості свідка ОСОБА_25 показала, що з розмов знає, що ОСОБА_1 винна певну суму грошей ОСОБА_8 , але очевидцем передачі грошей вона не була. ОСОБА_1 пред`являла претензії з приводу звільнення приміщення магазину з моменту подачі позову до суду, до нього часу ОСОБА_5 з 2014 року користувався вказаним приміщенням з дозволу ОСОБА_1

Допитана в якості свідка ОСОБА_26 показала, що вона працює продавцем в с. Олешня. За вказівкою ОСОБА_5 особисто давала 3 000 грн ОСОБА_1 з каси магазину. Лише нещодавно ОСОБА_1 почала пред`являти претензії звільнити магазин. Особисто ОСОБА_1 приходила до магазину щоб купити певні продукти, з її відома здійснювалась реалізація товарів.

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає :

?у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

?у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

?у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

?у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно ч. 1 ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК Україн и за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Стаття 782 ЦК України передбачає, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Стаття 783 ЦК України передбачає, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

- наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі (п. 1);

- наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі (п. 2);

- наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі (п. 3);

- наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача (п. 4).

Стаття 785 ЦК України передбачає, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Ч. 1 ст. 794 ЦК України передбачає, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі.

Ч. 1 ст. 795 України передбачає, що передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч. 1 ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи .

Предметом застави, згідно ч. 1 ст. 576 ЦК України, може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Згідно ч. 1 ст. 577 ЦК України якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, установлених законом.

В силу ст. 584 ЦК України у договорі застави визначаються суть, розмір і строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, тa (або) посилання на договір чи інший правочин, яким встановлено основне зобов`язання, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Поняття позикових відносин і договору позики визначаються положеннями гл.71 ЦК України.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій ст.640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч.1 ст.207 ЦК України).

Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в Постанові від 24 лютого 2016 року за №6-50цс16.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням. Заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з частиною другою статті 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тим ж сторонами (новація).

За своєю сутністю новаційний договір позики є консенсуальним, оскільки виникає на підставі попередніх домовленостей сторін, одностороннім, у зв`язку з тим, що лише одній із його сторін належать права, а на іншу покладаються тільки обов`язки, може бути відплатним або безвідплатним.

Оцінка суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 а в квартирі АДРЕСА_1 він не проживав, а здійснює комерційну діяльність, як ФОП, на підставі укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 договору оренди будинку, споруди від 1 травня 2017 р., а саме магазину за даною адресою, який є чинним, при тому, що магазин змішаної торгівлі прийняти в експлуатацію, а згідно інформаційної довідки БТІ вказаний об`єкт нерухомості залишається зареєстрованим, як квартира, приймаючи до уваги те, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосувались усунення перешкод шляхом виселення з квартири, з огляду на межі судового розгляду, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення первісного позову та для виселення ОСОБА_2 з даної квартири.

При цьому, той факт, що сторони не оформили відповідним документом (актом) передання наймачеві магазину не робить вказаний договір оренди будинку, споруди від 1 травня 2017 р. нікчемним, так як судом достовірно встановлено, що між сторонами наявні саме орендні відносини щодо магазину, а Законом не передбачено, що в разі непередання майна наймачеві вказаний договір є нікчемним.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення в задоволенні, яких відмовлено, то вказане в сукупності з відсутність приписів в договорі оренди про відшкодування, моральної шкоди, свідчить про необхідність відмови в задоволенні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Досліджуючи правову природу розписки від 11.06.2014 р., то суд робить висновок, що він не є договором позики, так як:

?в указаній розписці йде мова про те, що ОСОБА_1 здає магазин в оренду ОСОБА_8 в заставу боргу 89 126 грн та за підключення електроенергії в розмірі 7 300 грн, а всього на суму 96 426 грн;

?в указаній розписці не йде мова про те, що ОСОБА_5 передає грошові кошти ОСОБА_1 , а остання зобов`язується повернути ОСОБА_8 вказані кошти, тобто вона не підтверджує факт передачі грошових коштів в борг та не засвідчує факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми;

?кошти в сумі 7 300 грн. за підключення електроенергії не є позиковими, так як ОСОБА_1 не передавались ОСОБА_27 ..

На думку суду, справжня правова природа розписки є забезпечення виконання зобов`язання, а саме боргу в сумі 89 126 грн та 7 300 грн. за підключення електроенергії шляхом передання магазину в оренду, але вказана розписка не є договором оренди магазину та не є заставою магазину, так як Законом передбачені вимоги до договору оренди будівлі споруди, сутність застави та форма застави.

Вказана розписка не є і новаційним договором.

Враховуючи наведене в сукупності, з огляду на те, що суду не надано належний документ про передачу грошових коштів в борг, суд робить висновок, що в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 23, 256, 257, 266, 267, 319, 321, 386, 391, 611, 625, 759-763, 781-786, 793, 795, 797, 1046-1050, 1052, 1053, 1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення та стягнення моральної шкоди - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ПОЗИВАЧКА-ВІДПОВІДАЧКА: ОСОБА_28 (місце проживання:

АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

ВІДПОВІДАЧ-ПОЗИВАЧ: ОСОБА_16 (місце

проживання: смт. Ріпки району Чернігівської області ,

РНОКПП НОМЕР_2 ).

Головуючий В.Б. Сташків

Текст рішення виготовлено

та підписано 10 травня 2019 року.