Справа № 692/88/19
Провадження № 2/692/478/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Драбів цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживача та визнання окремого положення договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача про захист прав споживача та визнання окремого положення договору недійсним. У позовній заяві вказувала, що нею 22.03.2011 року була написана заява на отримання кредитної картки «Універсальна» з лімітом 2000 грн., проте працівником банку не було надано «Умов та правил надання банківських послуг», а також «Тарифів та правил користування платіжною карткою». Про їх існування позивачка довідалася лише після отримання позовної заяви, тому твердження позивача, про те, що нібито вона була ознайомлена з усіма умовами та правилами надання банківських послуг не відповідає дійсності. Після отримання даної кредитної картки у позивачки дійсно виникла певна заборгованість, яка була погашена 13.11.2013 року та частково 26.02.2016 року, після того нею бралися незначні суми, які також періодично погашалися. Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б стверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між ними 22.03.2011 року кредитного договору і що саме ці Умови вона мала на увазі, підписуючи заяву позичальника та відповідно брала на себе зобов`язання зі сплати відмінної від початкової процентної ставки, винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. Заява клієнта та інші матеріали надані банком, не містять доказів того, що позивач отримала платіжну картку та ПІН-код. У заяві не вказаний номер картки, яку вона отримала, не зазначено умов надання кредиту, розміру отриманого ліміту, тарифний план кредитної картки, строк дії картки. Умови і правила надання банківських послуг, на які посилається ПАТ КБ «Приватбанк», як на складову договору банківських послуг, нібито укладеного 22.03.2011 року з нею договору, стосуються всього спектру фінансових послуг, що надавалися банком, у тому числі платіжних карт, вкладних операцій, кредитних карт, але не мають підпису позичальника, його реквізитів, відсутня дата їх складання або підпису сторонами, а також відсутня жодна ідентифікуюча ознака на предмет їх невідємності саме від її заяви. Таким чином, з наведених підстав умова пункту кредитного договору, щодо того, що позивач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Кредитка Універсальна» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг може вважатися таким, що порушує права споживачів, тому просить суд визнати його недійсним.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 22.01.2019 року.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву з посиланням, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1 ст.215 ЦК України). Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно анкети-заяви 22.03.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання банківських послуг, була видана кредитна картка про що і не заперечує позивач в позовній заяві. Позивачу в письмовій формі було ознайомлено з умовами і правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою «Універсальна» та тарифами банку. Позивач поставив свій підпис в анкеті-заяві про приєднання до Умов. Зі змісту анкети-заяви від 22.03.2011 року вбачається, що сторони дійшли згоди з усіх істотних умов. Останнє погашення кредиту позичальником здійснено 30.08.2017 року. Позивач здійснював періодичні платежі з метою погашення заборгованості по кредитному ліміту на платіжну картку. Таким чином договір укладений з дієздатною особою, у спосіб і у формі, що не суперечить чинному законодавству. В договорі передбачені всі права та обов`язки сторін, умови щодо його виконання, а також умови його припинення, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк» 22.03.2011 року було укладено договір про надання банківських послуг. З заяви вбачається, що позивач ознайомилася і згодна з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами банку». Відповідно до Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» 30 днів пільгового періоду», процентна ставка за кредитом складає 3,0 % на місяць на залишок заборгованості. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості дорівнює базовій процентній ставці за договором, яка нараховується за кожен день прострочення кредиту та 1% від заборгованості в місяць, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму 50 грн. та більше. Порушенням позичальником термінів платежів за будь-якими із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш як на 30 днів, банк змушений буде звернутися до суду, а позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Заява підписана позичальником, разом з пам`яткою клієнта, «Умовами і правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами банку» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.12.2. Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати.

Виходячи з вимог ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України (справа №6-11173св10), застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання такого договору положення цього Закону не можуть застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими, недоведеними та безпідставними. Підписанням кредитного договору від 22.03.2011 року позивач погодилася з усіма умовами даного правочину і прийняла на себе зобов`язання щодо його виконання. Отримавши примірник договору, він мав можливість детально вивчити його умови та протягом 14 днів з дня отримання кредиту відмовитись від даної послуги, що передбачено п.6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Однак позивач цього не зробив, використавши кредитні кошти на свій розсуд і не скористався правом дострокового погашення кредиту, що передбачено умовами кредитного договору.

Таким чином, кредитний договір укладений у спосіб і у формі, що не суперечать чинному законодавству. В кредитному договорі передбачені всі права та обов`язки сторін, умови щодо його виконання, а також умови його припинення.

За змістом кредитного договору про видачу картки та встановлення кредитного ліміту, який позивач власноручно підписав, він особисто підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», про які зазначено в ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та в п.2 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного Банку України від 10 травня 2007 року № 168. у зв`язку з чим спростовуються доводи позивача з цього приводу.

Таким чином, своїм підписом споживач підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», про місцезнаходження останнього та інше.

Підписавши кредитний договір про видачу картки та встановлення кредитного ліміту, який складається із заяви, Пам`ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів, позивач приєднався до запропонованих банком умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується його підписом, так як в противному разі вказаний договір вважався б неукладеним. Тобто, з моменту підписання позивачем кредитного договору між ним і банком було укладено договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання позичальника до запропонованого кредитодавцем договору про видачу картки та встановлення кредитного ліміту (умов кредитування).

Крім того, укладаючи кредитний договір, сторона з`ясовує, на яких умовах він укладається, а відтак з власної ініціативи на момент отримання коштів визначає для себе правила подальшої поведінки, які в подальшому не мають безпідставно змінюватися на вимогу однієї зі сторін.

Позивач добровільно погодилась на укладення спірного правочину на встановлених банком умовах і, починаючи з 22.03.2011 року до певного періоду активно користувалась кредитними коштами, сплачувала необхідні платежі, що вбачається з виписки (розрахунку заборгованості) з її особового рахунку, не оскаржувала договір і не порушувала питання про розірвання договору, а отже, не вважала його несправедливим, недійсним тощо. З позовом про визнання окремого положення договору недійсним позивач звернулася лише після того, як банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з позивача за кредитним договором.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України визначено, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що позивачем не доведено факт недійсності умов оспорюваного пукту договору, а тому в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. ст.134, 142 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові, то судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 203, 215, 553, 548, 638 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 134-142, 265,268 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання окремого положення договору недійсним відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Драбівський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий