Провадження № 2/761/2324/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

17.09.2018 року Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, у якому просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_1 та малолітнього сина ОСОБА_2 , а також стягнути з ОСОБА_3 на користь державного закладу, в якому перебувають діти, аліменти на їх утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Службою у справах дітей ШРДА було отримано інформацію, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , мати яких ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зловживає спиртними напоями, не працює, разом з дітьми не проживає. 20.07.2018 року працівниками Служба у справах дітей ШРДА відвідано вказану адресу та під час обстеження умов проживання встановлено, що діти проживають у незадовільних умовах, мати протягом декількох місяців з дітьми не проживає, у квартирі були присутні сторонні особи, які розпивали спиртні напої. 30.07.2018 року на підставі розпорядження ШРДА дітей було відібрано у відповідачки та тимчасово влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу КМР (КМДА), оскільки для їх життя та здоров`я існувала безпосередня загроза. Відповідач тривалий час проживає окремо від дітей, жодної участі у вихованні дітей не приймає, про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, матеріальної допомоги у добровільному порядку на їх утримання не надає. Таким чином, вказана поведінка відповідачки свідчить про ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а також свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Враховуючи викладене, позивач вважає, що відповідачку необхідно позбавити батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_1 та малолітнього сина ОСОБА_2 , а також стягнути з відповідачки на користь державного закладу, в якому перебувають діти, аліменти на їх утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача та представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, свого представника до суду не направила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомила.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 .

Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, позивач, у якості обґрунтування свого позову в частині вимог про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_1 та малолітнього сина ОСОБА_2 , зазначає, що протягом тривалого часу відповідачка проживає окремо від дітей, жодної участі у вихованні дітей не приймає, про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, матеріальної допомоги у добровільному порядку на їх утримання не надає, що, в свою чергу, свідчить про ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а також про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Так, службою у справах дітей ШРДА було отримано інформацію, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , мати яких ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зловживає спиртними напоями, не працює, разом з дітьми не проживає.

20.07.2018 року працівниками Служба у справах дітей ШРДА відвідано вказану адресу та під час обстеження умов проживання встановлено, що діти проживають у незадовільних умовах, мати протягом декількох місяців з дітьми не проживає, у квартирі були присутні сторонні особи, які розписали спиртні напої, що підтверджуються актом обстеження умов проживання дитини від 20.07.2018 року.

З характеристики ОСОБА_1 , наданої школою І-ІІІ ступенів № 169 Шевченківського району м.Києва, вбачається, що її мати ОСОБА_3 не цікавиться шкільним життям доньки, батьківські збори не відвідує.

Відповідно до листа спеціалізованої школи І-ІII ступенів № 28 Шевченківського району м.Києва від 23.07.2018 року № 46, батьки ОСОБА_2 не приділяють належної уваги вихованню, розвитку та навчанню сина, не відвідують батьківські збори, не цікавляться навчальними досягненнями, часто приводять та забирають дитину, перебуваючи у нетверезому стані.

30.07.2018 року на підставі розпорядження ШРДА № 426 дітей було відібрано у матері та тимчасово влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу КМР (КМДА), оскільки для їх життя та здоров`я існувала безпосередня загроза.

Згідно із наказом Служби у справах дітей ШРДА від 30.07.2018 року № 54-од, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 взято на облік як таких, що опинились у складних життєвих обставинах.

Разом з тим, як вбачається зі змісту висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації № 109/05/40-7389 від 09.08.2018 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_1 та малолітнього сина ОСОБА_2 , враховуючи рішення Комісією з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в м.Києві державній адміністрації, керуючись інтересами дитини, відповідно до ст.ст. 164, 165 СК України, Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вимогами ч.ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

У відповідності до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Водночас, відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Разом з тим, як роз`яснено в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані по справі докази, а також враховуючи те, що обставини ухиляння відповідачки від виконання своїх обов`язків по належному вихованню та утриманню своїх дітей знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації, у частині вимог про позбавлення батьківських прав є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідачки на користь державного закладу, в якому перебувають діти, аліментів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому, частиною 2 статті 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_2 тимчасово перебувають у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу КМР (КМДА) та потребують матеріальної допомоги, при цьому відповідачка

у добровільному порядку її не надає, постійного офіційного заробітку не має.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що дітей було відібрано у відповідачки та влаштовано у Центр соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу КМР (КМДА), а відповідачка офіційно не працевлаштована та ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині вимог про стягнення аліментів, а саме вважає необхідним призначити аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які підлягатимуть стягненню з відповідачки на користь державного закладу, в якому перебувають діти, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 17.09.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того в порядку, визначеному ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 1409,60 грн.

Також, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Керуючись до ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного закладу, в якому перебувають діти, аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 вересня 2018 року і до досягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: