ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/751/18 Номер провадження 22-ц/814/1222/19Головуючий у 1-й інстанції Косик С.М. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.

суддів: Пікуля В.П., Лобова О.А.

секретар: Ряднина І.В.

з участю адвокатів: Билин І.О., Жолонко О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення сплачених за товар грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ФОП ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення сплачених за товар грошових коштів, посилаючись на те, що 31 березня 2018 року у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вона з чоловіком придбали ботиночки жіночі « ОСОБА_3 » за ціною 1050,00 грн., але товар виявився неякісним - відклеїлася підошва, у зв`язку з чим 03.04.2018 року вони повернули товар продавцю, а остання зобов`язувалася в розумний строк безоплатно усунути недоліки товару або повернути кошти, та не заперечували проти проведення незалежної експертизи. Відповідач в подальшому відмовилася вчиняти будь-які дії, ОСОБА_2 звернулася до останньої з письмовою вимогою про повернення грошових коштів, сплачених за неякісний товар, проте, відповідач жодних дій не вчинила, спілкуватися та надати інформацію відмовляється, жодного компромісу для вирішення спірної ситуації не пропонує.

З урахуванням викладеного, позивач просила суд розірвати договір купівлі-продажу від 31.03.2018 року, укладений між нею та ФОП ОСОБА_1 на придбання товару: згідно чеку і стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 сплачені кошти за товар у розмірі 1050 грн., а також неустойку в сумі 514,50 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Договір купівлі-продажу, укладений 31.03.2018 року між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на придбання ботиночок жіночих молодіжних «Ліон» - розірвано.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця Культенко Тетяни Володимирівни на користь ОСОБА_2 сплачені кошти за товар, а саме ботиночки жіночі молодіжні «Ліон» в сумі 1050,00 грн., неустойку в сумі 514,50 грн. та витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 900,00 грн.

В іншій частині позову - відмовлено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1409,60 грн.

Відповідач ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказане рішення, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення.

Скаржник приєднала до апеляційної скарги копію направлення Головного управління Держспоживслужби в Полтавській області про проведення перевірки №136 від 13.09.2018 року з актом №000098 від 26.09.2018 року, у якому зазначено, що відремонтовані ботинки знаходяться у ФОП ОСОБА_1 , але позивач їх забирати не бажає.

ФОП ОСОБА_1 зазначає, що даний доказ до суду першої інстанції подати не мала можливості, оскільки виклики до суду не отримувала і про судовий розгляд обізнана не була.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку вразі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Колегією суддів встановлено, що справа розглянута судом першої інстанції у відсутність відповідача ФОП ОСОБА_1 , яка не була належним чином повідомлена про дату і час розгляду, що свідчить про порушення судом норм процесуального права.

У доводах апеляційної скарги відповідач посилається на те, що вона належним чином не була повідомлена про розгляд даної справи.

Суд першої інстанції під час ухвалення рішення у справі допустив порушення норм процесуального права, що передбачає порушення прав на справедливий суд.

В матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення відповідача про розгляд справи є обґрунтованими.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч.ч.1,3 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Cудом першої інстанції вірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 року у відповідача ФОП ОСОБА_1 , в магазині «BRAND» в м.Карлівка Полтавської області придбала ботиночки жіночі « ОСОБА_3 » за ціною 1050,00 грн. Придбання товару підтверджується товарним чеком (а.с. 10) та не оспорювалося відповідачем по справі.

За інформацією, розміщеною в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_1 здійснює діяльність щодо роздрібної торгівлі взуттям в неспеціалізованих магазинах, з лотків та на ринках і це є основним видом діяльності (а.с.17а).

23.04.2018 року позивач звернулася до ФОП ОСОБА_1 , магазину « НОМЕР_1 » з письмовою вимогою про повернення грошових коштів, сплачених за неякісний товар, а саме ботиночок жіночих «Ліон» в сумі 1050,00 грн. та вказана претензія відповідачем отримана (а.с.11-14).

Згідно з ч.ч.1-3 ст.698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобовязується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не повязаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 708 ЦК України, у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, та їх виправлення; вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Нормами ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено перелік прав споживача у разі придбання ним товару неналежної якості. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 8 зазначеного Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. А у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Разом з тим, в силу норм ч. 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимога щодо повернення сплаченої за товар суми може мати місце за умови виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи.

Істотним недоліком в силу п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Частиною 5 ст. 8 Закону передбачено, що продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.

При пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк (ч.9 ст.8 Закону).

Частиною 14 ст. 8 Закону України «Про захистправ споживачів» визначено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Відповідно ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов`язаний провести експертизу продукції; при цьому на споживача покладається обов`язок лише довести наявність істотного дефекту продукції, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

Між тим, як убачається з пояснень позивача, 31.03.2018 року вона придбала бо тиночки жіночі, а вже 03.04.2018 року повернула товар відповідачу у зв`язку з тим, що відклеїлася підошва, 23.04.2018 року звернулася з претензією про повернення коштів за неякісний товар в звязку з неусуненням недоліків товару, проте недоліки усунуто не було, заміни неякісного товару не проведено.

Оскільки позивачем було надано до суду достатньо доказів на підтвердження обставини виявлення істотних недоліків товару, недоліки придбаного товару виникли невдовзі після його придбання в межах чотирнадцятиденного строку, при цьому, обов`язок доведення належної якості проданого товару і обов`язок належного оформлення претензії покупця щодо недоліків цього товару та проведення в необхідних випадках перевірки якості товару із забезпеченням права споживача взяти участь у такій перевірці законом покладено на продавця (ст. 1209 ч. 2 ЦК, ст. 8 Закону), а відповідач зазначених обставин не довів,суд вірно прийшов до висновку, що вимоги про стягнення сплаченої за товар грошової суми та про розірвання договору є обгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач відмовляється від отримання відремонтованого товару, не заслуговують на увагу, оскільки в даному випадку Петля Г.В., як споживач, вправі вимагати розірвання договору та повернення сплачених за товар коштів, а не безоплатного усунення недоліків товару.

Враховуючи положення ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди колегією суддів не переглядається, оскільки сторонами у вказаній частині не оскаржувалось.

Враховуючи, що місцевий суд розглянув дану цивільну справу у відсутності відповідача ФОП ОСОБА_1 , яка належним чином не була повідомлена про дату, час та місце судового засідання, що є безумовною підставою для скасування рішення суду, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення сплачених за товар грошових коштів задовольнити частково.

Розірвати договір купівлі-продажу, укладений 31 березня 2018 року між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на придбання товару: ботиночок жіночих молодіжних «Ліон».

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: Полтавська АДРЕСА_1 Е) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) сплачені кошти за товар в сумі 1050,00 грн., неустойку в сумі 514,50 грн. та витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 900 грн., а всього 2464, 50 грн.

В частині позову про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1409,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді: О.А. Лобов

В.П. Пікуль