Ухвала

Іменем України

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 755/18876/18

провадження № 61-8216ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В.І., розглянув касаційну скаргу дитячо-юнацької спортивної школи «Столиця-Спорт», яка підписана представником Нестор Віталієм Романовичем, на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 грудня 2018 року у складі судді: Галаган В. І. та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2019 року у складі колегії суддів: Українець Л. Д., Оніщука М. І., Шебуєвої В. А., за заявою державного підприємства «Науково-дослідний інститут «Квант» про забезпечення позову в справі за позовом державного підприємства «Науково-дослідний інститут «Квант» до ОСОБА_5, дитячо-юнацької спортивної школи «Столиця-Спорт», ОСОБА_6, приватного нотаріуса Литвин Анастасії Сергіївни, третя особа: державний концерн «Укроборонпром» про визнання протиправними дій нотаріуса, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та знесення самочинно збудованого нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ДП «Науково-дослідний інститут «Квант» звернулося з позовом до ОСОБА_5, ДЮСШ «Столиця-Спорт», ОСОБА_6, приватного нотаріуса Литвин А. С., третя особа: ДК «Укроборонпром» про визнання протиправними дій нотаріуса, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

У грудні 2018 року ДП «Науково-дослідний інститут «Квант» подав до суду заяву про забезпечення позову, мотивовану тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відносно житлового будинку площею 258,6 кв. м за адресою: АДРЕСА_1, власником якого є ДЮСШ «Столиця-Спорт».

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 грудня 2018 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2019 року, заяву ДП «Науково-дослідний інститут «Квант» про забезпечення позову задоволено. Заборонено вчинення будь-яких реєстраційних дій у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відносно житлового будинку площею 258,6 кв. м за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення судів першої та апеляційної інстанції мотивовані тим, що з урахуванням неодноразового відчуження спірного нерухомого майна, забезпечення позову сприятиме розгляду цивільної справи, ухвалення рішення суду та подальшого його виконання.

19 квітня 2019 року ДЮСШ «Столиця-Спорт» через представника Нестор В. Р. засобами поштового зв'язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2019 року, в якій просить скасувати оскаржені рішення та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

При цьому ДЮСШ «Столиця-Спорт» просить визнати поважною причину пропуску строку на касаційне оскарження та поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що на день подання касаційної скарги ДЮСШ «Столиця-Спорт» не отримала копію повного тексту постанови апеляційного суду, тому саме з 27 березня 2019 року має обчислюватися строк на касаційне оскарження.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження не пропущений, оскільки касаційна скарга подана 19 квітня 2019 року, а постанова Київського апеляційного суду, ухвалена 20 березня 2019 року. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, у задоволенні клопотання про визнання поважною причину пропуску строку на касаційне оскарження та поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити.

Касаційна скарга мотивована порушенням норм процесуального права. Вказує, що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки суди не перевірили належним чином доводи позивача щодо дійсності наявного спору між відповідачами, не з'ясували у повному обсязі, чи є взагалі необхідність у забезпеченні цього необґрунтованого позову. Вказує, що відсутня реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про задоволення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання дитячо-юнацької спортивної школи «Столиця-Спорт», яке підписане представником Нестор Віталієм Романовичем, про визнання поважною причину пропуску строку на касаційне оскарження та поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 07 грудня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 20 березня 2019 року відмовити.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою дитячо-юнацької спортивної школи «Столиця-Спорт», яка підписана представником Нестор ВіталіємРомановичем, на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2019 року, за заявою державного підприємства «Науково-дослідний інститут «Квант» про забезпечення позову в справі за позовом державного підприємства «Науково-дослідний інститут «Квант» до ОСОБА_5, дитячо-юнацької спортивної школи «Столиця-Спорт», ОСОБА_6, приватного нотаріуса Литвин Анастасії Сергіївни, третя особа: державний концерн «Укроборонпром» про визнання протиправними дій нотаріуса, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель