ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4381/19 Справа № 203/3666/18 Суддя у 1-й інстанції - Казак С.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу адвоката Полтавець Тетяни Олександрівни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 ,на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2019 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

15 січня 2019 року адвокат Полтавець Т.О., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулася до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову, в якій просила заборонити відчуження спірного майна автомобіля Skoda Yeti, державний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_2

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2019 року відмовлено представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Полтавець Т.О. в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погодившись з такою ухвалою, адвокат Полтавець Т.О., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 ,подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Апелянт в своїй скарзі посилається на те, що вимоги заяви про забезпечення позову є співмірними з ціною позову, відповідач неодноразово погрожував продати автомобіль третім особам, може вчинити угоду за ціною, яка буде нижче ринкової, що порушить права та законні інтереси позивача по справі. Також апелянт вказує, що у разі задоволення позовної заяви з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 буде стягнуто грошову компенсацію у розмірі 139742 грн. 50 коп. Через те, що вказана грошова сума є значною, а відповідач має у власності майно, а саме автомобіль Skoda Yeti, державний номер НОМЕР_1 , є доцільним накладення на вказане майно арешту, що дозволить у подальшому, у разі задоволення позову, забезпечити виконання рішення суду про стягнення грошових коштів.

ОСОБА_2 своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Полтавець Т.О., не скористався.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме просила стягнути з ОСОБА_2 на користь неї грошову компенсацію в рахунок 1/2 вартості придбаного у період спільного проживання автомобіля марки Skoda Yeti, державний номер НОМЕР_1 , в розмірі 139742 грн 50 коп.

Тобто, предметом спору в даній цивільній справі є автомобіль марки Skoda Yeti, державний номер НОМЕР_1 , в розмірі 139742 грн 50 коп.

В межах даної цивільної справи, представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Полтавець Т.О. було подано заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої представник позивача посилався на те, що відчуження відповідачем транспортного засобу на користь інших осіб ускладнить або зробить неможливим подальше виконання рішення суду; змусить позивача в подальшому пред`явити позов про витребування цього майна, визнання недійсними правочинів та вчинення інших дій.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на безпідставність доводів заяви стосовно того, що можливе відчуження автомобіля відповідачем змусить позивачку в подальшому в судовому порядку витребувати це майно, оспорювати правочини щодо його відчуження. Крім того, обраний спосіб забезпечення позову на думку суду першої інстанції не є співмірним із заявленими вимогами. Також, стороною позивача не було надано доказів, які б підтверджували, що спірний транспортний засіб перебував та перебуває у власності відповідача. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що забезпечення позову може призвести до обмеження прав інших осіб, які можуть бути фактичними власниками цього транспортного засобу та не є учасниками справи та сторонами спірних правовідносин.

Із вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення у справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Із оскаржуваної ухвали вбачається, що вона має належне обґрунтування відмови у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Полтавець Т.О. про забезпечення позову та постановлена відповідно до норм процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки заявником не надано будь-яких належних та переконливих доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Крім того, всупереч положенням ст.ст. 76, 81 ЦПК України, заявником ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не надано доказів, які б підтверджували, що відповідач має у власності спірне майно, а саме автомобіль марки Skoda Yeti, державний номер НОМЕР_1 .

Також, у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції на прохання колегії суддів щодо надання вищезазначених документів адвокат Полтавець Т.О., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , відповіла, що на даний час такі документи у неї відсутні.

Таким чином, висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають вимогам закону і підтверджуються виділеними матеріалами справи.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, необхідно роз`яснити позивачу та її представнику, що у разі отримання документів, які підтверджують право власності відповідача на спірне майно, вони мають право повторно звернутися до суду з клопотанням про забезпечення позову.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін

.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Полтавець Тетяни Олександрівни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2019 року про відмову у забезпеченні позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова