ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Чернівці

Справа №722/1088/18

Чернівецький апеляційний суд у складі суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар Андрушків С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2019 року, (головуючий у 1-й інстанції Ратушенко О.М.),

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 27 червня 2017 року о 19 год 45 хв на автодорозі Т-0211 Вербовець - Новодністровськ - Білоусівка ОСОБА_2 ., який керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив ДТП, зіткнувшись із автомобілем батька позивача ОСОБА_4 «Gelly JL», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У результаті ДТП автомобіль «Gelly JL» зазнав механічних пошкоджень, які зафіксовані в акті огляду транспортного засобу від 14 липня 2017 року, складеному експертом.

Згідно звіту експерта від 19 липня 2017 року №09/17 вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Gelly JL», складає 119468 грн 65 коп. Окрім того, потерпілим ОСОБА_4 були понесені витрати на послуги автомобіля евакуатора в сумі 300 грн.

Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05 липня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у спричиненні вищевказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за

____________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/434/19 Категорія 34

вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст 130 КУпАП.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована в Україні або через систему «Зелена карта», позивач намагався отримати відшкодування заподіяної шкоди із МТСБУ, проте відповіді не отримав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько позивача ОСОБА_4 помер. 06 квітня 2018 року позивач отримав Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до якого він є єдиним спадкоємцем померлого, а відтак успадкував право на відшкодування майнової шкоди від відповідача.

Просив стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на свою користь майнову шкоду в сумі 100000 грн, а з ОСОБА_2 - 19468 грн 65 коп. майнової шкоди, 1500 грн - витрати на проведення експертного дослідження та 300 грн - послуги евакуатора.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині його вимог до ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 майнову шкоду за пошкодження транспортного засобу автомобіля Gelly JL, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 100000 грн та судовий збір в сумі 999 грн 97 коп.

На вказане рішення МТСБУ подало апеляційну скаргу, в якій вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Свої доводи мотивує тим, що батько позивача та МТСБУ не перебували у договірних відносинах зі страхування, за життя померлий не звертався до МТСБУ із заявою про виплату йому відшкодування, а, отже, не набув право на його отримання.

Вважає, що ст. 1229 ЦК України, яка передбачає можливість спадкування страхових виплат, не підлягає застосуванню до даних правовідносин, оскільки відповідно до змісту ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі якої позивач просить стягнути грошові кошти, МТСБУ проводить регламентні виплати у зв`язку з відсутністю договорів страхування.

Крім того, позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту звернення до МТСБУ із заявою про виплату відшкодування.

Просить скасувати рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право вимоги відшкодування спричиненої шкоди за пошкоджене майно, яке входить до спадкової маси.

Колегія суддів вважає правильними зазначені висновки суду.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 червня 2017 року о 19 годині 45 хвилин на автодорозі Т-0211 Вербовець-Новодністровськ-Білоусівка, км 28-850, ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме не вибрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Gelly JL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого на той час був ОСОБА_4 , в результаті чого пошкодив транспортні засоби обох учасників ДТП. Дані обставини підтверджуються довідкою заступника начальника Сокирянського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області від 05 липня 2017 року (а.с.15), копією протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27 червня 2017 року із схемою та поясненнями до нього (а.с.16-17, 23), довідкою №314424 про дорожньо-транспортну пригоду від 11 липня 2017 року (а.с.18-19), протоколами про адміністративне правопорушення №280642, 280641 від 27 червня 2017 року (а.с. 21-22), копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 25).

Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05 липня 2017 року, яка набрала законної сили 17 липня 2017 року, ОСОБА_2 було визнано винним у спричиненні вищевказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 24).

Як убачається з витягу Централізованої бази даних МТСБУ від 27 червня 2017 року, довідки №314424 про дорожньо-транспортну пригоду від 11 липня 2017 року (а.с.18-20), правопорушник ОСОБА_2 не застрахував свою цивільну відповідальність ні в Україні, ні через міжнародну систему «Зелена карта».

Відповідно до Звіту №09/17 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Gelly JL 7162, складеного 19 липня 2017 року та проведеного експертом Борисяком Л.М., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, внаслідок його пошкодження у ДТП, станом на час завершення виконання даного дослідження складає 119468 грн 65 коп. (а.с. 26-65).

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року передбачено випадки, коли потерпілі мають можливість отримання відшкодування шкоди від МТСБ України.

За змістом статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

На підставі статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно із статтею 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Шкода повинна відшкодовуватись в межах ліміту фонду страхових гарантій, який встановлений в розмірі 100000 грн у випадку заподіяння шкоди майну потерпілих.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем потерпілого ОСОБА_4 , що підтверджується копією спадкової справи (а.с.97-139).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною першою статті 1229 ЦК України страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах.

За змістом ст. 35.1 Закону України від 01 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Як убачається із заяви ОСОБА_1 від 10 травня 2018 року, копій фіскальних чеків від 10 травня 2018 року, заяви від 20 липня 2018 року (а.с. 70-73, 154-155), скріншоту відстеження отримання адресатом поштового відправлення, відповідач отримав заяву позивача про намір отримати гарантійні виплати 14 травня 2018 року.

Відповідно до статті 37.1.4. Закону України від 01 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Позивачем надано належні докази на підтвердження направлення заяви про страхове відшкодування на адресу МТСБУ та отримання ним зазначеної заяви в межах одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Також необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що батько позивача не набув права на отримання виплат за рахунок МТСБУ, оскільки із відповідною заявою не звертався, а, отже, відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України й позивач таке право не успадкував, виходячи з наступного.

Страховими виплатами є грошові суми, які виплачуються застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Проведення регламентної виплати МТСБУ врегульовано Розділом III

Закону України від 01 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», під назвою «Порядок здійснення страхового відшкодування на території України».

Регламентна виплата по суті є страховим відшкодуванням, оскільки спрямована на компенсацію та відшкодування шкоди, завданої майну третіх осіб, у випадку відсутності договору страхування цивільно-правової відповідальності.

Неподання заяви до МТСБУ потерпілим ОСОБА_4 про здійснення відшкодування не позбавляє права на подачу такої заяви його правонаступником.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обов`язок із виплати страхового відшкодування позивачу покладається на МТСБУ, оскільки власник транспортного засобу, яким було спричинено шкоду, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а позивач успадкував право на отримання страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 травня 2019 року.

Головуючий А.І. Владичан

Судді: Н.К. Височанська

І.Н. Лисак