РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд з спільною заявою про розірвання шлюбу.

Посилаються на те, що спільне життя у них не склалось через різні характери та погляди на життя, шлюб та сім`ю. Проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважають неможливим.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану заяву та просив її задовольнити. Пояснив суду, що між заявниками укладено договір про проживання та виховання дитини.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. У матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, вимоги спільної заяви підтримує (а.с. 24).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 грудня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 18).

15 липня 2017 року учасники уклали нотаріальний договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини (а.с. 6-8).

11 грудня 2018 року ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи інший договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 08 грудня 2018 року (а.с. 58-60).

У зазначеному договорі сторони визначили, що донька після розірвання шлюбу буде постійно проживати з батьком, а також визначили порядок здійснення батьківських прав.

Зі спільної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

При укладенні шлюбу ОСОБА_2 змінила своє прізвище.

При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення заяви про розірвання шлюбу.

За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища ОСОБА_2 на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Керуючись ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112, 109 СК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрований 30 грудня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції у м. Харкові за актовим записом № 621, розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: