Дата документу 25.04.2019
Справа № 334/1662/19
Провадження № 2/334/2076/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліна Т.Є. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти та банківські рахунки ТОВ «Порше Лізинг Україна»

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Лізинг Україна» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

24.04.2019р. ОСОБА_1С звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на кошти ТОВ «Порше Лізинг Україна» на банківському рахунку: р/р 1000, ОСОБА_2 «КІБ» ПАТ «Креді ОСОБА_3», м. Київ, МФО 300379, у межах позовних вимог 880 544, 79 грн., а також накладення арешту на всі належні ТОВ «Порше Лізинг Україна» банківські рахунки, в якій зазначила, що 28.01.2014 між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Лізинг Україна» укладений договір про фінансовий лізинг №00009474 та Додатки: Загальні комерційні умови внутрішнього лізингу та Графік покриття витрат. Виходячи з якого вона, як лізингоодержувач отримує у користування автомобіль Audi А6 2,8 FS1 (150 kWt) 2013 року випуску, шасі № WAUZZZ4G1EN073801, двигун № НОМЕР_1, а після виконання зобовязань за договором набуває право власності на цей автомобіль. Постановою Запорізького апеляційного суду по справі № 334/4738/16 від 15.01.2019 встановлено нікчемність договору про фінансовий лізинг № 00009474 від 28.01.2014., після чого вона неодноразово вживала заходів для мирного, позасудового вирішення спору: було зроблено безліч спроб звязатись з відповідачем, однак відповіді на дзвінки не було. 20.02.2019 Відповідачу було направлено претензію з проханням повернення належних Позивачеві грошових коштів, однак жодної відповіді на зазначену претензію від ТОВ «Порше Лізинг Україна» не надійшло, у звязку з цим ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогою про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у загальному розмірі 880 544, 79 грн. Оскільки сума, яка була безпідставно набута та зберігається відповідачем є істотною, а відповідач зарекомендував себе як недобросовісна особа, тому вона просить застосувати заходи забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду.

У відповідності з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб -громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За загальним правилом, заявник зобовязаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, а також надати суду докази на підтвердження того, що майно, на яке слід накласти арешт з метою забезпечення позовних вимог, належить боржнику.

Так заявник в своїй заяві про забезпечення позову просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти ТОВ «Порше Лізинг Україна» на банківському рахунку: р/р 1000, ОСОБА_2 «КІБ» ПАТ «Креді ОСОБА_3», м. Київ, МФО 300379, у межах позовних вимог 880 544, 79 грн., а також накладення арешту на всі належні ТОВ «Порше Лізинг Україна» банківські рахунки, при цьому не надає суду документів, на підтвердження нікчемності оспорюваного нею Договору фінансового лізингу № 00009474 від 28.01.2014р., та взагалі будь-яких доказів на підтвердження того, що існують обставини, які в подальшому можуть привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Згідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Всупереч цьому, ОСОБА_1 не наведено достатніх доказів того, що є необхідність в забезпеченні її позову, окрім її субєктивних висновків з посиланням на недобросовісність відповідача, які б достовірно підтверджували, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, а також не враховано співмірність із заявленими позовними вимогами.

За змістом ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпечені позову.

Таким чином, суд вважає вимогу про забезпечення позову необґрунтованою та недоведеною, тому приходить до висновку про необхідність відмовити у забезпеченні позову.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353-354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти та банківські рахунки ТОВ «Порше Лізинг Україна» відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Баруліна Т. Є.