ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року

м. Харків

Справа № 644/4248/18

Провадження № 22-ц/818/2245/19

Категорія: сімейні

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_2

відповідачі: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», Комунальне підприємство «Харківжилбуд»

третя особа: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Жилкомсервіс»

на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15 лютого 2019 року, у складі судді Ізмайлова І.К.,

у цивільній справі № 644/4248/18 за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс», Комунального підприємства «Харківжилбуд», третя особа - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» про відшкодування матеріальних збитків, причинених внаслідок залиття квартири,-

встановив:

13.06.2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Комунального підприємства «Жилкомсервіс», Комунального підприємства «Харківжилбуд», в якому просила стягнути солідарно з Комунального підприємства «Жилкомсервіс» та Комунального підприємства «Харківжилбуд» майнову шкоду, завдану залиттям квартири 1 сумі 79 000,00 грн., стягнути солідарно з відповідачів судові витрати, понесені зі сплати судового збору, а також 900,00 грн. витрати по оцінці матеріального збитку.

Позов обґрунтовано тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1. Балансоутримувачем будинку, в якому розташована квартира, є КП «Жилкомсервіс» в особі дільниці № 48.

05.04.2018 року квартиру було затоплено гарячою водою, внаслідок прориву труби центрального опалення на техповерсі, що встановлено та зафіксовано актом обстеження від 05.04.2018 року, складеним представниками дільниці № 48 КП «Жилкомсервіс» за її участю, та актом обстеження системи тепло споживання жилого приміщення від 17.04.2018 року, складеним представниками КП «Харківські теплові мережі».

Згідно зазначеним актам причиною залиття став зовнішній фізичний вплив, а саме складування листів шиферу труби центрального опалення на техповерсі працівниками підрядної організації КП «Харківжилбуд», що проводили ремонт покрівлі у цей день.

Внаслідок залиття у непридатний стан приведено багаторівневу стелю з гіпсокартону натяжну стелю у житловій кімнаті площею 19.7 кв. м., відшарувалися шпалери на стінах, покоробився паркет на підлозі. У двох інших кімнатах залиті стеля і підлога, відшарувалися шпалери на стінах, покоробився паркет на підлозі. Також залиті стеля і підлога на кухні, ванній кімнаті, коридорі, покоробилася підлога, залита електрична проводка. Вартість матеріально збитку, спричиненого залиттям водою з системи центрального опалювання згідно до звіту про оцінку матеріального збитку становить 79000,00грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15 лютого 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Суд вирішив: Стягнути з Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_2 79000,00 грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Жилкомсервіс на користь ОСОБА_2 » витрати на проведення оцінки матеріальної шкоди у розмірі 1 900,00 грн.

У задоволенні позову до Комунального підприємства «Харківжилбуд» відмовити.

Стягнути з КП «Жилкомсервіс» 790 грн. понесених витрат по сплаті судового збору при зверненні з позовом.

В апеляційній скарзі КП «Жилкомсервіс» просить скасувати судове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що КП «Жилкомсервіс» є неналежним відповідачем по справі, оскільки винним у протиправній діяльності, яка спричинила залиття квартири позивача є КП «Харківські теплові мережі» та співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1, та КП «Харківжилбуд».

Посилаючись на Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку та Правила управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд», затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02.02.2009 року, зазначає, що власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку, зобов'язані забезпечити належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку.

Оскільки позивач є власником квартири, тому він є співвласником і допоміжних приміщень, технічного обладнання, конструтивів, елементів зовнішнього благоустрою будинків і повинна брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території, при цьому посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 червня 2017 року по справі № 638/3357/15-ц.

Зазначає, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 року № 1186 житловий фонд територіальної громади м. Харкова був переданий у господарське ведення КП «Жилкомсервіс», який є виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова з утримання будинків та прибудинкових територій.

Враховуючи рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 року, яке відповідно до ст. 144 Конституції є обов'язковим для виконання, обов'язок проведення ремонтів на внутрішньо будинкових системах централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води покладено на КП «ХТМ»- виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

З метою виконання вимог Закону України « Про житлово-комунальні послуги» щодо забезпечення належної експлуатації майна, що знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс», підприємство уклало з КП «ХТМ» нову редакцію договору № 15/1 від 13.02.2012 року на технічне обслуговування систем теплопостачання, гарячого водопостачання та бойлерів житлових будинків, відповідно до умов якого КП «ХТМ» зобов'язано утримувати в належному стані, здійснювати технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем , вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни встановлені договором. Також відповідно до умов договору, КП «Жилкомсервіс» не несе матеріальну відповідальність за діяльність КП «ХТМ» при виконанні або невиконанні умов договору, внаслідок якого було заподіяно шкоду життю, здоров'ю, майну третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 Закону України «Про трубопровідний транспорт», шкода заподіяна здоров'ю, а також майну громадян внаслідок аварій на об'єктах трубопровідного транспорту підлягає відшкодуванню за рахунок підприємств, установ та організацій трубопровідного транспорту, то б то КП «ХТМ».

Зазначає, що з огляду на вищесказане, залиття спірних приміщень сталося внаслідок винних дій ( протиправної бездіяльності) КП «ХТМ»

Також зазначає, що розмір матеріальної шкоди позивачем недоведено, з огляду на те, що судом першої інстанції було відхилено клопотання КП «Жилкомсервіс» про призначення судової будівельно-технічної експертизи, а звіт суб'єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 не є належним доказом по справі.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги правовий висновок, який міститься у постанові Верховного суду № 61-3280зпв18 від 28 березня 2018 року, справа № 638/9832/15-ц та № 61-46487св18 від 07.02.2019 року справа № 639/101/17.

Комунальне підприємство «Харківжилбуд» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить змінити рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15 лютого 2019 року, виключивши з мотивувальної частини рішення суду висновки про те, що залиття квартири позивача відбулося в результаті витоку теплоносія трубопроводу центрального опалення, що проходить на горищі житлового будинку внаслідок його ушкодження при проведенні ремонтних робіт покрівлі будинку. В обґрунтування висновку зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній часині рішення суду від 15 лютого 2019 року по цивільній справі №644/4248/18, не відповідають фактичним обставинам справи, зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що прорив трубопроводу центрального опалення, що проходить на горищі житлового будинку, стався саме внаслідок його ушкодження при проведенні ремонтних робіт покрівлі будинку., а також докази того, що між проведенням КП «Харківжилбуд» ремонтних робіт покрівлі будинку №12 по вул..Верстатобудівельній в м.Харков та завданням збитків позивачу існує причинно- наслідковий зв'язок, що саме винні дії працівників КП «Харківжилбуд», а не будь- яких інших осіб призвели до прориву труби центрального опалення.

27.03.2019 року КП «ХТМ» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відзив обґрунтовано тим, що аварійна ситуація та причини її виникнення була зафіксовані в акті обстеження системи теплоспоживання від 17.04.2018р., який балансоутримувачем КП "Жилкомсервіс" не оскаржувався. у квітні 2018р. КП "Жилкомсервіс" сплатило КП "Харківські теплові мережі"вартість виконаних робіт по заміні дефектного (в наслідок складування листів шифера) відрізку системи централізованного опалення на горищі житлового будинку по АДРЕСА_1. Також зазначає, що на підставі рішення виконкому Харківської міської ради від 22.02.2007р. № 188 та укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації і КП "Жилкомсервіс" договору від 28.02.2007р., з 01 березня 2007 року житловий фонд територіальної громади м. Харкова був переданий у господарське відання КП "Жилкомсервіс", який відповідно до вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" як балансоутримувач житлового будинку зобов"язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановленихстандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. КП «Харківські теплові мережі» на підставі рішення Харківського міськвиконкому від і І.2006р. № 1186 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді міста Харкова» і укладеного з КП «Жилкомсервис» договору № 15/1/221348 від 29.12.2006р. з 01.01.2007р. виконує роботи з обслуговуванню внутрішньо будинкових систем теплопостачання, гарячого водопостачання і бойлерів житлових будинків комунальної власності м. Харкова.Крім обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання і гарячого постачання КП «Харківські теплові мережі» згідно з укладеним із КП «Жилкомсервис» договором від 01.03.2007р. надає послуги по аварійно-диспетчерському обслуговуванню, а також послуги, пов'язані із своєчасною локалізацією аварійних ушкоджень систем гарячого постачання, централізованого опалення житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Згідно акта готовності №170/2616 від 25.07.2016р. підписаногоначальником дільниці № 47 КП «Жилкомсервіс», внутрішньо-будинковацентралізована система опалення та гарячого водопостачання житловогобудинку № 22, по вул. Миру в м. Харкові готова до експлуатації вопалювальний осінньо-зимовий період 2016-2017р.

11.04.2019 року ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу КП «Жилкомсервіс», в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відзив обґрунтовано тим, що доводи апеляційної скарги стосовно того, що КП «Жилкомсервіс» є неналежним відповідачем по справі, посилаючись на положення договору рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» від 20.12.2006р. №1186 та Договір №15/1 (нова редакція договору №15/1 від 29.12.2006р.) від 13.02.2012рє необгрутнованими з підстав закінчення 31 грудня 2014р. строку дії Договору № 15/1 (нова редакція договору № 15/1 від 29.12.2006р.) від 13.02.2012р..Отже, на день залиття квартири АДРЕСА_1 а саме, 05 квітня 2018р., Договір №15/1 (нова редакція договору № 15/1 від 29.12.2006р.) від 13.02.2012р. припинив свою дію, а новий договір з тотожнім предметом договору - не укладався , а тому відповідальність за залиття квартири несе КП «Жилкомсервіс», оскільки припинилися зобов'язання КП «ХТМ», передбачені п. 1.1. Договору № 15/1.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до змісту ч. 13 ст. 7, ч.ч. 4-6 ст.19, ст.ст.274, 353, 368, ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.01.2010 року ОСОБА_2 є власником квартири НОМЕР_1, розташованій за адресою АДРЕСА_1( а.с.9)

Згідно технічного паспорту від 20.10.2009 року квартира розташована на 4 поверсі 4 поверхового будинку та складається з 3 кімнат , загальна площа квартири 64,9 кв.м. ( а.с. 12)

Згідно з акту від 05.04.2018 року, затвердженому начальником дільниці № 48 КП «Жилкомсервіс» , та складним комісією у складі представників КП «Жилкомсервіс» встановлено, що у приміщенні горища будинку АДРЕСА_1 на лежаку центрального опалення встановлено хомут біля якого утворився свищ. На день обстеження над 4-м під'їздом будинку проводились ремонтні роботи покрівлі, підрядною організацією КП «Харківжилбуд». В результаті пориву труби центрального опалення було спричинено ушкодження квартир НОМЕР_1, 40, 38, 36 розташованих у четвертому під'їзді. Квартири трикімнатні. Обстеження квартир проведено візуально. Квартира НОМЕР_1 розташована на 4-му поверсі, трикімнатна. Стеля та стіни в житлових кімнатах залиті теплоносієм. В результаті залиття багаторівнева стеля з гіпсокартону та натяжна стеля в житловій кімнаті площею 19,7 кв.м. прийшли в непридатний стан, відшарувалися шпалери на стінах, покоробили паркет. В двох жилих кімнатах залиті стелі та стіни, відшарувались шпалери, покоробилась підлога. Також залиті стеля та стіни в кухні, ванній кімнаті, коридорі, покоробилась підлога, залито електричну проводку. (а.с. 13)

Згідно акта обстеження системи теплокористування жилого приміщення № 170/3547 складеного 17.04.2018 р. представниками КП «Харківські теплові мережі» встановлено, що житловий1 будинок АДРЕСА_1 цегляний, чотирьох поверхневий, чотирьох під'їзний, НОМЕР_1-х квартирний. Система опалення однотрубна з верхньою подачею теплоносія та опалювальними пристроями М-140. Квартира НОМЕР_1 розташована на 4-му поверсі в 4-му під'їзді. На час обстеження встановлено, що 05.04.2018 року в 14-20 диспетчеру надійшла заявка від мешканців квартири НОМЕР_1 на виток теплоносія на технічному поверсі. В 14-35 прибув слюсар, перекрив засов та спустив систему опалення. На технічному поверсі виявлено ушкодження лежака. Ушкодження відбулося у зв'язку з зовнішнім фізичним втручанням (проведення ремонтних робіт покрівлі) листи шиферу складувались на трубу опалення. Начальнику дільниці № 48 КП «Жилкомсервіс» рекомендовано провести роз'яснювальну роботу з підрядниками щодо правил проведення ремонтних робіт на технічних поверхах в домах з верхньою подачею теплоносія. (а.с. 14, 51)

Згідно звіту про оцінку матеріального збитку складеному суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, що нанесений залиттям водою з системи центрального опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1, станом на 02.05.2018 року становить 79 000,00 грн. з ПДВ ( а.с. 17-35)

Згідно акту здачи-прийняття робіт ( надання послуг) від 02 травня 2018 року, складеному між ФОП ОСОБА_3 ( Оцінювач) та ОСОБА_2 ( Замовник) загальна вартість робіт з оцінки матеріальних збитків, а саме визначення ринкової вартості матеріального збитку, понесеного власником квартири за адресою АДРЕСА_1, , спричиненого залиттям водою з системи центрального опалення складає 900,00 грн. без ПДВ ( а.с. 34)

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника КП «Жилкомсервіс» про призначення судової будівельно-технічної експертизи ( не було заявлено в підготовчому провадженні або в інший строк , встановлений судом) ( а.с. 191-192)

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що , що залиття квартири позивача відбулося в результаті витоку теплоносія трубопроводу центрального опалення, що проходить на горищі житлового будинку внаслідок його ушкодження при проведенні ремонтних робіт покрівлі будинку та, що саме відповідач КП «Жилкомсервіс» як балансоутримувач багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 у м. Харкові і повинен нести відповідальність за спричинення шкоди власникові квартири у будинку, який знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс».

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов'язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов'язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов'язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Згідно з частинами першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні указаних фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів (стаття 229 ЦПК України).

Так, відповідно до ч.3, 4 ст. 12 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77 - 78, ч.3 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

За змістом статті 179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з'ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку №4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

З матеріалів справи вбачається, що актом від 05.04.2018 року встановлено факт залиття квартири позивача, та зафіксовано, що на день обстеження над 4-тим під'їздом проводився ремонт покрівлі підрядною організацією КП «Харківжилбуд».

Згідно акту обстеження системи теплокористування жилого приміщення № 170/3547 від 17.04.2018 р. на технічному поверсі виявлено ушкодження лежака, ушкодження відбулося у зв'язку з зовнішнім фізичним втручанням (проведення ремонтних робіт покрівлі) листи шиферу складувались на трубу опалення.

Розміщення трубопровода подання теплоносія та складання шиферу зафіксовано на схемі фрагмента системи опалення, яка є додатком до вищенаведеного акту. З наданої схеми вбачається, що складування шиферу було в межах лежака системи опалення.

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачами КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківжилбуд» не спростовано того факту, що станом на 05.04.2018 року проводилися ремонті роботи покрівлі над 4 під'їздом, в якому знаходиться на 4 поверсі квартира позивача.

Апеляційна скарга КП «Жилкомсервіс» також не містить доводів на спростування цих фактів.

В судової колегії відсутні підстави не погоджуватися з висновком суду першої інстанції, що залиття квартири позивача відбулося в результаті витоку теплоносія трубопроводу центрального опалення, що проходить на горищі житлового будинку внаслідок його ушкодження при проведенні ремонтних робіт покрівлі будинку.

Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закону).

Рішенням Харківської міської ради від 26 липня 2006 року № 69/06 було створено КП «Жилкомсервіс».

Відповідно до підпунктів 3.1 та 3.2 статуту КП «Жилкомсервіс» метою підприємства є: здійснення функцій утримання на балансі, переданих йому за договором з власником житлових будинків, споруд та іншого майна, забезпечення належного рівня житлово-комунального обслуговування населення, створення відповідних умов для проживання, а предметом діяльності - укладення договорів на обслуговування житлово-комунальними послугами споживачів з виконавцями послуг, контроль за якістю послуг і виконанням умов договорів.

Рішенням Харківської міської ради від 20 грудня 2006 № 1186 визначено статус КП «Жилкомсервіс» як управителя будинків.

Порядок забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Статтею 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки балансоутримувача.

Так, балансоутримувач має право: здійснювати функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм чи передавати за договором повністю або частково функції управління управителю; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів тощо.

При цьому, балансоутримувач зобов'язаний: утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі тощо.

Відповідно до статей 176, 178 ЖК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, пункту 1.2.6 Примірного переліку послуг з утримання будинків та споруд, при будинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10 серпня 2004 року № 150, Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, власник житлового будинку (балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа) несе відповідальність перед власником квартири в разі незадовільного утримання будинку або ненадання в повному обсязі послуг, відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила), технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів робот технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.

Згідно з пунктом 2.4.1. Правил організація поточного ремонту жилих будинків повинна проводитися відповідно до нормативно-правових та нормативно-технічних документів з організації і технології поточного ремонту жилих будинків. Поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій. Неналежне виконання такими підрядними організаціями взятих на себе договірних зобов'язань є підставою цивільно-правової відповідальності, проте не звільняє виконавця послуг від власних зобов'язань.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави зробити висновок, що саме балансоутримувач несе відповідальність перед власником квартири в разі незадовільного утримання будинку.

Доводи апеляційної скарги про те, що чинним законодавством України та будь-якими іншими актами чи договорами на них не покладено обов'язків, порушення чи невиконання яких призвело до залиття квартири позивача, а відтак КП «Жилкомсервіс» не являється належним відповідачем, спростовуються матеріалами справи та вимогами Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Наведені в апеляційній скарзі КП «Жилкомсервіс», як приклад судові рішення Верховного суду не приймаються до уваги, оскільки останні ухвалені при застосування іншої правової практики, щодо інших обставин, та у даному випадку не можу бути застосованими, оскільки з них не вбачається, що вони були ухвалені у подібних справах.

Відповідач КП «Жилкомсервіс» не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про залучення до справи висновків експерта не заявив, не надав доказів існування непереборних перешкод у виконанні покладених ст.ст.43, 81 ЦПК України про доведення обставин, на які він посилається як на підставу заперечень на позов, не надав інших доказів щодо іншого розміру спричиненої позивачу шкоди, ніж зазначеного позивачем на підставі наданих ним доказів, хоча це є його процесуальним обов'язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди.

Колегівя суддів відхзиляє доводи апелянта в частині невідповідності рішення суду висновкам судів касаційної інстанції у справах подібної категорії, оскільки зазначені ним судові рішення постановлені у справах, які мають відмінності від даної справи як за субєктним складом так і за обставинами заподіяння шкоди.

За таких обставин, суд першої інстанції, встановивши факт залиття квартири позивача, причину та розмір завданої шкоди майну позивача, який підтверджений звітом про оцінку матеріального збитку, зробив обґрунтований висновок про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Колегія суддів не погоджується з викладеними у відзиві представника КП «Харківжилстрой» доводами про наявність підстав для зміни мотивувальної частини рішення, оскільки вказаний учасник справи рішення суду не оскаржив, а його доводи про необхідність зміни рішення суду грунтуються на припущеннях.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ)вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, № 63566/00Л).

Враховуючи наведене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції були належним чином оцінені подані сторонами докази, вірно встановлені обставини справи та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Враховуючи, що вимоги апеляційної скарги залишено без задоволення судові витрати, у відповідності до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.141, 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилкомсервіс» залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина