Справа № 159/983/19
Провадження № 2/159/603/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Ковелі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення частки майна в натурі

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має борг перед позивачем. 04.12.2011 року відповідач надав позивачу розписку про реструктуризацію боргу, якою передбачено, що у випадку неможливості повернення боргу, відповідач зобов`язується передати у власність позивача належну йому на праві власності частку у розмірі 38/100 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 . Борг відповідач не сплатив, іншого майна, на яке може бути звернуте стягнення, крім згаданої вище частки, у нього немає. Продати свою частку з направленням суми виторгу на погашення боргу, так само як і передати її позивачу у власність, відповідач відмовився, оскільки вказана частка не виділена в натурі. Іншими співвласниками квартири є ОСОБА_3 , частка якої складає 54/100, та ОСОБА_4 з часткою 8/100. Ринкова вартість частки відповідача складає 542107 грн., що відповідає сумі боргу. Позивач просить виділити частку відповідача у праві власності на квартиру в натурі для звернення стягнення на неї в рахунок погашення боргу відповідача перед нею, стягнути з відповідача судові витрати.

Заперечення відповідача.

Відповідач позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення.

Пояснення третьої особи щодо позову

ОСОБА_3 подала заперечення проти позову. Зокрема, ОСОБА_3 вказує на те, що їй на праві приватної власності належить частку у розмірі 54/100 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками квартири є ОСОБА_2 , частка якого складає 38/100, та ОСОБА_4 з часткою 8/100. На підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.08.2017 року відділом державної виконавчої служби вживаються заходи щодо звернення стягнення на належну відповідачу на праві власності частку у розмірі 38/100 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини та за виконавчими листами у зведеному виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичних і юридичних осіб заборгованості на загальну суму 520912,93 грн. ОСОБА_3 зазначає, що станом на дати написання ОСОБА_2 боргових розписок вона перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі, однак, про будь-які борги ОСОБА_2 їй відомо не було. За допомогою неіснуючих боргів, які відповідач нібито має перед позивачем, яка є його сестрою, відповідач намагається ухилитись від виконання судових рішень, а саме, домогтися, щоб на належну йому частку в квартирі не було звернуто стягнення для погашення його реальних боргів. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 02.04.2019 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто борг за договором позики в сумі 565401,59 грн. та судові витрати в сумі 5654,59 грн. Тобто, відповідно до цього судового рішення, ОСОБА_2 в рахунок боргу повинен сплатити ОСОБА_1 кошти, а не передати частку квартири. У цій справі суд відмовив ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в укладенні мирової угоди, за умовами якої до останньої мало перейти право власності на 38/100 ідеальної частки в квартирі АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 зазначає, що вона, як співвласник спірної квартири, не дає згоди на виділення частки ОСОБА_2 в натурі. Також ОСОБА_3 вказує, що за правилами ст.362 ЦК України, вона має переважне право перед іншими особами на купівлю частки відповідача за ціною, оголошеною для продажу. Вказує, що ОСОБА_2 письмово не повідомив її, як співвласника, про намір відчужити свою частку, не запропонував їй, як співвласнику, її викупити. Просила в задоволенні позову відмовити.

Мотивувальна частина рішення.

Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить частка у розмірі 38/100 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками квартири є ОСОБА_3 , частка якої складає 54/100, та ОСОБА_4 з часткою 8/100.

Відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.04.2019 року, з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 стягнуто борг за договорами позики в розмірі 565401,59 гривень та судові витрати у справі в сумі 5654,02 грн.

Позивач має намір в рахунок погашення боргу ОСОБА_2 звернути стягнення на належну йому частку у розмірі 38/100 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Для цього, на підставі ст.366 ЦК, вимагає виділу частки ОСОБА_2 у розмірі 38/100 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 в натурі для звернення стягнення на неї.

Згідно ст.366 ЦК:

«1. Кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом.

2. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу.

У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.»

Аналіз цієї статті приводить до однозначного висновку, що виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї неможливий у разі існування хоча б однієї з таких обставин:

а) виділ в натурі частки із спільного майна неможливий;

б) інші співвласники заперечують проти такого виділу.

Співвласник майна ОСОБА_3 заперечила проти такого виділу у своєму поясненні.

Отже, виділ частки ОСОБА_2 у розмірі 38/100 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 в натурі для звернення стягнення на неї неможливий, оскільки проти такого виділу заперечує інший співвласник квартири - ОСОБА_3

Існування такого заперечення приводить до єдиного можливого наслідку вирішення справи - відмови в позові про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї та припинення спільної власності на виділену в натурі належну ОСОБА_2 частку у такій власності.

Оскільки виділ частки в натурі неможливий, немає потреби у проведенні судово-технічної експертизи для визначення варіантів такого виділу, про що просить позивач. Тому, у такому проханні слід відмовити.

До того ж, ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.08.2017 року у справі № 159/2882/17 звернуто стягнення на 38/100 ідеальної частки в новоствореному об`єкті нерухомого майна - квартирі АДРЕСА_1 для виконання виконавчих листів виданих Ковельським міськрайонним судом у різних справах в тому числі на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на виконання виконавчих листів за зведенним виконавчим провадженням ЗВП № 29220123 про примусове стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичних, юридичних осіб заборгованості на загальну суму 1151208, 84 грн.

Згадана ухвала суду Волинської області від 03.08.2017 року, яка набрала законної сили, перебуває на виконанні у державній виконавчій службі.

Тобто, судом вже звернуто стягнення на належну ОСОБА_2 частку у розмірі 38/100 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення боргу перед ОСОБА_3 та іншими фізичними і юридичними особами.

Позивач має рішення суду про стягнення з відповідача грошових коштів і має пред`явити його до виконання у встановленому порядку, з тим щоб приєднатися у питанні стягнення до інших кредиторів ОСОБА_2

Керуючись ч.1 ст.4, ст.ст.12-13, 19, 141, 247, 258-259, 265, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 355, 358, 364, 365, 366, 371 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділення частки майна в натурі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий:С. Л. Панасюк