ПОСТАНОВА

Іменем України

05 червня 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/4847/18

провадження № 22-ц/4809/1038/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Суровицької Л.В., Чельник О.І.

за участю секретаря Деменко О.І.,

учасники справи:

боржник - ОСОБА_1 ,

заявник ОСОБА_3 ,

заінтересована особа - Подільський відділ державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 квітня 2019 року, постановленої під головуванням судді Драного В.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог боржника

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання судового наказу про стягнення аліментів № 405/4847/18 від 07.09.2018 року таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначав, що 07.09.2018 Ленінським районним судом м. Кіровограда видано судовий наказ про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 на утримання дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.07.2018 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також судового збору в сумі 176,20 грн.

Вважає, що вказаний судовий наказ повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки складений з очевидними порушеннями та виданий без правових підстав, помилково, не відповідає вимогам ст. 168, 263 ЦПК України, так як містить прізвище боржника ОСОБА_4, яке відрізняється від справжнього, яке зазначено у паспорті та ідентифікаційному коді заявника.

Короткий зміст рішення суду

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 квітня 2019 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, суд виходив з її необґрунтованості та безпідставності.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначив, що суд не оголосив, не вивчив та не надав оцінку кожному клопотанню, яке подане через канцелярію суду до початку судового засідання, в тому числі і дозволу на трансляцію судових засідань, неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки матеріалам, які були залучені до справи в якості доказів сторонами справи ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з точки зору достатності, достовірності та належності.

Суд не ідентифікував особу ОСОБА_1 та вніс у судовий наказ данні, які суперечать дійсним, тому з цих підстав судовий наказ не підлягає виконанню.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Заявник та заінтересована особа в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Судовим наказом виданим 07.09.2018 Ленінським районним судом м. Кіровограда стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.07.2018 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також судовий збір в сумі 176,20 грн.

Відповідно до копій паспорту громадянина України та картки платника податків з ідентифікаційним кодом, оригінали яких було оглянуто у судовому засіданні, прізвище заявника « ОСОБА_6 ».

Судом встановлено, що при поданні заявником ОСОБА_3 заяви про видачу судового наказу про стягнення з батька дитини аліментів, останньою була надана копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26 травня 2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, відповідно якого батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

Суд, при видачі судового наказу, враховуючи безспірність наказного провадження, послався на документи надані заявницею, а саме на вказане свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої у свідоцтві зазначено ОСОБА_5 .

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до норм ст. 188 СК України ОСОБА_1 не звільнений від обов`язку утримувати дітей.

Право на аліменти згідно ст. 190 СК України не припинено.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судовий наказ можна визнати таким, що не підлягає виконанню в тому випадку, коли неможливо виправити наявну помилку, яка була допущена без достатньої на той момент правової підстави або з порушенням встановленого порядку його видачі.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не надано суду рішення про те, що він не є батьком малолітньої дитини ОСОБА_8 , на утримання якої судовим наказом стягнуто аліменти, то відсутні підстави, передбачені ч. 2 ст. 432 ЦПК України, для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Відтак, зважаючи на те, що законом передбачена можливість внесення змін до виконавчого документа, зокрема виправлення допущеної помилки в написанні прізвища боржника, тому обставини, на які посилається заявник не дають підстав для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що суд не оголосив, не вивчив та не надав оцінку кожному клопотанню, яке подане через канцелярію суду до початку судового засідання, в тому числі і дозволу на трансляцію судових засідань, неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки матеріалам, які були залучені до справи в якості доказів сторонами справи ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з точки зору достатності, достовірності та належності, не ідентифікував особу ОСОБА_1 та вніс у судовий наказ дані, які суперечать дійсним, тому з цих підстав судовий наказ не підлягає виконанню не ґрунтуються на доказах та законі, а тому підлягають відхиленню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржена ухвала суду відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Встановлено, що оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог ст. ст. 374, 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення буде складено 06 червня 2019 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді Л.В. Суровицька

О.І. Чельник