КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/6573/19 Доповідач у ІІ інст. Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Журби С.О., Приходька К.П.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником - Дударенко Анною Михайлівною, на ухвалу Шевченківського суду міста Києва від 17 грудня 2018 року у справі за поданням головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стельмах Олесі Олександрівни, заінтересовані особи: ОСОБА_6, ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

УСТАНОВИВ:

у грудні 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло подання головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стельмах Олесі Олександрівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа.

Головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стельмах Олеся Олександрівна звернулась до суду з поданням, в якому просила тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон боржника - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, на строк до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим написом №357 від 23.03.2016 року, виданого Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Бишевець Р.В., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 боргу в сумі 2 218 500, 00 грн.

В поданні зазначено, що на виконанні у Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Голоного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження №50617676 з виконання виконавчого напису №357 від 23.03.2016 року, виданого Приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Бишевець Р.В., про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 2 218 500, 00 грн.

В процесі примусового виконання вказаного виконавчого напису постановою державного виконавця від 31.05.2018 року було накладено арешт на кошти боржника

02.11.2016 року та 10.08.2018 року представник боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_9 ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження № 50617676, про що в матеріалах ВП 50617676 містяться відповідні розписки.

В подані також зазначено, що станом на 30.11.2018 виконавчий напис №357 боржником не виконано, заходи державного виконавця щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними.

З метою належного повідомлення боржника ОСОБА_2 у газеті «Урядовий кур'єр» від 05.11.2016 р., від 20.06.2017 р. та 13.03.2018 р. було опубліковано повідомлення про направлення подання щодо обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Однак, і після цих дій боржник не виконує свого боргового зобов'язання.

ОСОБА_2 не з'являється на виклики державного виконавця, не надає інформацію про належне йому майно, що суперечить вимогам статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

25.01.2017 р., 10.04.2018 р. та 13.07.2018 р. державним виконавцем складено акти про те, що боржник не з'являвся на прийом до державного виконавця, не виконує вимоги державного виконавця, а також не розшуканий за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З відповіді Шевченківської РДА в м. Києві № 109/05/50-1708 від 19.02.2018 р. вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником нерухоме майно не зареєстроване.

Під час виконання виконавчого напису державним виконавцем встановлено, що згідно інформації МВС України за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

З відповідей Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України стало відомо, що джерела доходів у боржника відсутні, відкриті рахунки у фінансових установах не виявлені.

Відповідно до листів Державної прикордонної служби України від 18.01.2018 р. та від 11.06.2018 р. на запит державного виконавця встановлено, що боржник більше двадцяти дев'яти разів виїжджав за межі України з моменту відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного, головний державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м. Києва просив задовольнити подання, враховуючи, що виконавчий напис до теперішнього часу боржником не виконується, боржник ухиляється від його виконання, офіційних доходів не має, не з'являється на виклики державного виконавця, не надає інформацію про свій майновий стан.

Ухвалою Шевченківського суду міста Києва від 17 грудня 2018 року подання задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон громадянина України - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, на строк до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим написом №357 від 23.03.2016 р., виданого Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області БишевецьР.В., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 2 218 500,00 грн. Виконання заходів щодо обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_2 покладено на Державну прикордонну службу України.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 через свого представника - адвоката Дударенко А.М., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права та порушення норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні подання головного державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУ у м. Києві Стельмах Олесі Олександрівнипро тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не було належним чином перевірено доводи подання щодо свідомого ухилення боржником від до виконання зобов'язання. Судом першої інстанції не враховано, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису від 23.03.2016 р., вчиненого приватним нотаріусом БишевцеиР.В., таким, що не підлягає виконанню. Крім того, в іншому судовому провадженні ОСОБА_2 оспорюється дійсність договору позики, на підставі якого видано виконавчий лист.

Вказав також, що ОСОБА_2 працює за кордоном, отже така заборона виїзду стане причиною того, що він буде позбавлений можливості отримувати доход і виплачувати стягувану грошові кошти.

Вважає, що державним виконавцем не надані суду докази вчинення всіх можливих заходів забезпечення виконання рішення суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 березня 2019 року ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження, 10 квітня 2019 року вказану справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

11 квітня 2019 року до Київського апеляційного суду на вищевказану апеляційну скаргу надійшов відзив від заінтересованої особи - ОСОБА_6, в якому остання просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін. Зазначає, що апеляційна скарга не містить посилань на порушення вимог процесуального законодавства, які б могли призвести до неправильного вирішення справи по суті.

В силу вимог частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник - адвокат Дударенко А.М. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Апеляційним судом задоволено клопотання ОСОБА_2 про приєднання до матеріалів справи доказів.

Інші особи, залучені до участі у справі, в судове засідання не з'явились, про час, день та місце розгляду справи апеляційним судом повідомлялись належним чином.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи подання головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста КиївГоловного територіального управління юстиції у м. Києві Стельмах О.О., суд першої інстанції виходив із того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, про що об'єктивно свідчать наявні матеріали справи.

Проте, з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконанні у Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Голоного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження №50617676 з виконання виконавчого напису №357 від 23.03.2016, виданого Приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Бишевець Р.В. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 2 218 500, 00 грн.

Головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50617676 від 13.04.2016 року, відповідно до якої боржнику надано строк для добровільного виконання термінов сім днів з дня отримання постанови.(а.с. 11)

З матеріалів справи вбачається, що матеріали виконавчого провадження не містять доказів, підтверджуючих направлення боржнику копії вказаної постанови.

Представник боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_9 02.11.2016 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 50617676, про що в матеріалах ВП 50617676 міститься відповідна розписка.

Також, представник боржника ОСОБА_2 - ДударенкоА.М. ознайомлювалася з матеріалами виконавчого провадження 10.08.2018 року, про що в матеріалах ВП 50617676 міститься відповідна розписка.

З метою належного повідомлення боржника ОСОБА_2 у газеті «Урядовий кур'єр» від 05.11.2016р., від 20.06.2017р. та 13.03.2018р. було опубліковано повідомлення про направлення подання щодо обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

13.04.2016р., 14.06.2016р., 25.01.2017р. та 10.04.2018р., а також 13.07.2018р. державним виконавцем складено акт про те, що виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що потрапити до квартири не вдається можливим, у зв'язку з тим, що двері ніхто не відчиняє.(а.с. 44, 45, 46, 51)

Постановою державного виконавця від 31.05.2018 було накладено арешт на кошти боржника.

В матеріалах виконавчого провадження, наданого суду, відсутні дані, підтверджуючі отримання вказаної постанови боржником.

Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну», громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Згідно з 19 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконання нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов'язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Отже, обов'язковою умовою для прийняття рішення про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України є встановлення факту ухилення від виконання зобов'язань, покладених відповідним рішенням.

Сама по собі наявність судового рішення, яке не виконане боржником, а також вчинення державним виконавцем всіх передбачених законом заходів, без доведення факту ухилення боржника (дія або бездіяльність) від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, не може бути підставою для прийняття рішення про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Оцінивши в сукупності надані учасниками судового розгляду докази, дослідивши матеріали виконавчого провадження, додані заявником до подання, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалюючи рішення про задоволення подання головного державного виконавця, районний суд зазначених вимог закону не врахував, оскільки обставин, які б давали підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання виконавчого напису, не встановлено.

«Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у пунктом 5 частини 1 статті 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та у пункті 18 частини 3 статті 11 ЗУ «Про виконавче провадження», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань покладених на нього відповідним рішенням є оціночним поняттям.

Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

З аналізу приписів статті 76 ЦПК України у системному зв'язку з пунктом 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що на державного виконавця покладено обов'язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов'язків за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Державним виконавцем будь-яких доказів, що свідчать про навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених на нього рішенням суду, до суду першої інстанції надано не було.

Матеріали справи не містять відомостей про отримання боржником копій постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на рахунки, а також викликів про необхідність з'явитися до відділу ДВС.

Акти державного виконавця, складені за результатами виїзду за місцем реєстрації боржника, суд оцінює критично, оскільки вони складені за відсутності понятих.

Отже, державним виконавцем не доведено факту ухилення боржника від виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 було застосовано судом першої інстанції без достатніх правових підстав, оскільки не доведено факту ухилення боржника від виконання рішення суду.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року - скасувати.

В задоволенні подання головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стельмах Олесі Олександрівни, заінтересовані особи: ОСОБА_6, ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 08 травня 2019 року.

Суддя- доповідач ТаргонійД.О.

Судді Журба С.О.

ПриходькоК.П.