Єдиний унікальний номер 225/828/19 Номер провадження 22-ц/804/1226/19

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.

суддів: Соломахи Л.І., Агєєва О.В.,

розглянувши у приміщенні суду у м. Бахмут Донецької області у порядку письмового провадження цивільну справу № 225/828/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 15 березня 2019 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Торецьквугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, іншим розрахунковим виплатам та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (суддя першої інстанції Мигалевич В.В.), -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Торецьквугілля» (далі - ДП «Торецьквугілля») про стягнення заборгованості по заробітній платі, іншим розрахунковим виплатам та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 15 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачеві.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 15 березня 2019 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог зазначив, що він не погодився з ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 11 лютого 2019 року, якою його позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків з причини не зазначення ним у позовній заяві доказів, які підтверджують викладені у позовній заяві обставини щодо здійснення відповідачем повного розрахунку при звільненні позивача та ненадання на прохання позивача інформації щодо розміру всіх виплат, які підлягають йому при звільненні, а також докази неможливості здійснення самостійного розрахунку заборгованості у зв`язку з ненаданням відповідачем належної інформації, зазначення ціни позову.

В позовній заяві позивач зазначив, що він не може вірно зробити розрахунок заборгованості та просив витребувати у відповідача довідку про середню заробітну плату на день його звільнення та розрахунок усіх сум, що підлягають виплаті при його звільненні, оскільки відповідач добровільно цю інформацію йому не надає.

Посилаючись на судову практику, скаржник вважає, що суд повинен уникати надмірного формалізму під час вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі, помилково визначаючи обставини такими, що дають підстави для повернення позовних заяв, адже зазначені обставини можуть бути з`ясовані судом на наступних стадіях процесу.

Відповідачем ДП «Торецьквугілля» копія апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 отримана 26 квітня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 81).

Письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідачем на час розгляду справи не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Торецьквугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, іншим розрахунковим виплатам та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. До позову додано розрахунок суми середнього заробітку за час затримки розрахунку у період з 26 грудня 2018 року по 08 лютого 2019 року у розмірі 12 505 грн. 80 коп.(а.с. 2-4)

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 11 лютого 2019 року позовна заява залишена без руху, як подана з порушенням ст. 175 ЦПК України, для усунення недоліків, а саме: у позові слід зазначити ціну позову, докази, що підтверджують викладені у позовній заяві обставин щодо нездійснення відповідачем повного розрахунку при звільненні позивача та ненадання на прохання позивача інформації щодо розміру усіх виплат, що підлягали виплаті при звільненні, а також докази неможливості здійснення самостійного розрахунку заборгованості у зв`язку з ненаданням відповідачем належної інформації щодо заборгованості, яка утворилася.

Та обставина, що при зверненні до суду позивачем судовий збір не сплачено, як підстава для залишення позову без руху судом першої інстанції зазначена не була. (а.с. 16).

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 15 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу з тих підстав, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі від 11 лютого 2019 року (а.с. 46).

Проте, такі висновки суду є помилковими, оскільки зроблені судом першої інстанції з порушенням встановленого порядку.

Положеннями ЦПК України встановлено, що суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху ухвалюється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом з тим, ч. 1 ст. 189 ЦПК України визначено завдання підготовчого провадження, а саме: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Також п. 7 ч. 2 ст. 197 ЦПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до абзацу 4 пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Згідно із ч. 7 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребовуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Звертаючись до суду, позивач просив в позовній заяві витребувати у відповідача розрахунок належним йому до виплати сум з метою уточнення своїх позовних вимог. Проте суд на це уваги не звернув та не виконав свій обов`язок, передбачений п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону не врахував та помилково дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з тих підстав, що позивачем не зазначено докази, що підтверджують викладені у позовній заяві обставини щодо не здійснення відповідачем повного розрахунку при звільненні позивача та не надання на прохання позивача інформації щодо розміру усіх виплат, які підлягають виплаті при звільненні, а також доказів неможливості здійснення самостійного розрахунку заборгованості у зв`язку з ненаданням відповідачем належної інформації щодо заборгованості.

Посилаючись на не зазначення ціни позову, суд не звернув увагу на доданий до позовної заяви розрахунок середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, за стягненням якого позивач звернувся до суду.

Зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки позовної заяви не можуть бути підставою для її повернення та позбавлення позивача права на захист порушених прав, свобод та інтересів як складової частини права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства.

Елементом права на справедливий розгляд є право на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями - доступ до суду.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загально визначеного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле проти Франції, § 36; ОСОБА_2 проти Португалії).

Аналізуючи вказані норми права апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги позивача щодо того, що суд першої інстанції з причин надмірного формалізму під час вирішення питання про відкриття провадження у даній справі помилково визнав обставинами, що дають підстави для повернення позовної заяви, не зазначення доказів, що підтверджують не здійснення відповідачем повного розрахунку при звільненні позивача, ненадання на прохання позивача інформації щодо розміру виплат, які підлягають виплаті при звільненні, та докази неможливості здійснення самостійного розрахунку заборгованості у зв`язку з ненаданням відповідачем належної інформації щодо заборгованості, яка утворилася. Вказані в ухвалі недоліки поданої позовної заяви не є такими в розумінні ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Оскільки суд першої інстанції порушив порядок встановлений для вирішення питання, визнав неподаною та повернув заяву без з`ясування належним чином усіх обставин, які мають значення по справі, що призвело до помилкового вирішення питання про повернення позовної заяви на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, то за таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями ст. 374, ст. 379, ст.ст. 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 15 березня 2019 року про повернення позовної заяви скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 травня 2019 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований

Судді: Л.І. Соломаха

О.В. Агєєв