Справа № 645/5927/18
Провадження № 2/645/418/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2019 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Бондарєвої І.В., при секретарі Проневич Д.О.,
за участі:позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Цимбалюк С.В., представника третьої особи Яценко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , приватний нотаріус ХМНО Дєгтярьова Ангеліна Володимирівна, приватний нотаріус ХМНО Кучерявий Олександр Іванович про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеному між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , посвідчений 18.03.2014 року приватним нотаріусом ХМНО Дегтярьовою А.В.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що її батьку ОСОБА_6 та його дружині ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належала ізольована квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.01.1999 року. Таким чином, кожний з них мав право власності по 1/2 частині на зазначену квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину спірної квартири. Спадкоємцем першої черги після її смерті є її чоловік - ОСОБА_6 , батько позивача. Після смерті ОСОБА_7 батько позивача - ОСОБА_6 прийняв спадкове майно, так як проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та в установлений законом строк не заявив про відмову від неї. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_6 Після його смерті відкрилася спадщина на спірну квартиру. Заповіту батько не залишив. Позивач є єдиною спадкоємицею за законом першої черги після його смерті. Після смерті батька позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після його смерті. Але позивачеві було повідомлено, що спірна квартира батьку не належить, так як ще 18.03.2014 року батько та ОСОБА_7 ніби-то продали зазначену квартиру відповідачці по справі - ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Дегтярьовою А.В. Відповідачка - ОСОБА_8 є двоюрідною сестрою позивача, рідна племінниця батька позивача. Як вбачається з договору купівлі-продажу, спірну квартиру продавав ОСОБА_6 , який діяв за себе особисто та від імені ОСОБА_7 на підставі довіреності, посвідченої 26.02.2014 року приватним нотаріусом ХМНО Дегтярьовою А.В. При цьому відповідачка ОСОБА_4 знала про смерть ОСОБА_7 та про втрату юридичного значення цього доручення в зв`язку зі смертю ОСОБА_7
У зв`язку з чим позивач вважає, що зазначений договір купівлі-продажу є недійсним, так як ОСОБА_7 на час укладення оспорюваного договору була померлою, а тому ОСОБА_6 не мав права діяти від її імені на підставі довіреності. Крім того, ОСОБА_6 не мав права продавати частку квартири від свого імені, так як його доля в спірній квартирі не була визначена. За таких обставин позивач вважає, що зазначений договір купівлі-продажу є недійсним в цілому.
Крім того, позивач зазначає, що її батько спірну квартиру фактично не продав, та не передав її відповідачеві, про що зазначено у п.4.1 договору купівлі - продажу. Він до самої смерті жив в цій квартирі, був зареєстрований за адресою квартири. Вважає, що батько не знав, що квартира продана від його імені, він не отримував ніяких грошей за ніби-то продану квартиру. Позивач вважає, що спірна квартира належала померлому ОСОБА_6 та є об`єктом спадкування.
29.12.2015 року відповідач ОСОБА_4 продала спірну квартиру ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому 29.12.2015 року приватним нотаріусом ХМНО Кучерявим О.І.
05.12.2018 р. до суду надійшли письмові пояснення від третьої особи: приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу - Дєгтярьової А.В., в яких остання пояснила, що позовні вимого не визнає, вважає що позивачка займається сутяжництвом, зловживає правом на подання позовів, на підтвердження чого вказує про те, що позивачка раніше вже двічі подавала позовні заяви. По першій позовній заяві позивачка подала заяву про залишення її позову без розгляду. Друга позовна заява знову була залишена без розгляду. Даний позов є вже третім, позивачка здійснюється штучне, надумане, безглузде, безпідставне подання позову. Третя особа повністю визнає єдину обставину, зазначену за текстом позову: батько позивачки ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_7 , тому що мешкав разом з нею на момент її смерті і не подав заяву про відмову від спадщини. Інші обставини на підтвердження позовних вимог третя особа не визнає повністю через їх бездоказовість. Також третя особа повністю не визнає правову оцінку обставин, надану позивачем. Вважає позовні вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими, юридично помилковими, цілком надуманими, оскільки відсутні будь-які порушення прав позивачки. Продавець квартири, ОСОБА_6 , діючи від власного імені та від імені своєї дружини, будучі особисто повністю дієздатним, особисто прибув до нотаріуса, пред`явив паспорт, особисто ознайомився зі змістом з договору купівлі-продажу та заяви про продаж, особисто підписав договір купівлі-продажу, заяву про продаж нерухомості, розписався в реєстрі вчинення нотаріальних дій. Договір купівлі-продажу від 18 березня 2014 р. був підписаний особисто ОСОБА_6 , який діяв від свого імені як співвласник та від імені своєї дружини на підставі довіреності. Перед продажем Продавець ОСОБА_6 надав всі необхідні правовстановлюючі документи на квартиру та довіреність на право продажу від імені дружини. Станом на момент вчинення правочину з боку продавця, ОСОБА_6 , не було повідомлено нотаріусу про смерть співвласника - його дружини, зокрема, за змістом договору купівлі-продажу, попри обізнаність про неприпустимість замовчування істотних обставин. У зв`язку з чим нотаріус під час нотаріального посвідчення правочину вчинив всі необхідні перевірочні дії, які були передбачені діючим на той час законодавством, і посвідчив спірний договір купівлі-продажу з повним дотриманням вимог законодавства про порядок вчинення нотаріальних дій.
Як вбачається з наявних документів, на момент укладення договору купівлі-продажу 18 березня 2014р. спірна квартира належала та була зареєстрована 07.03.2014 р. в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності. Згідно поданому позивачкою власному свідоцтву про народження - Позивачка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її матір`ю є інша особа - ОСОБА_9 . Матір Позивачки померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , і після смерті матері Позивачкою була успадкована однокімнатна квартира АДРЕСА_2 . Позивачка не є спадкоємицею будь-якого майна після смерті ОСОБА_7 , яка не є її матір`ю. Станом на 18.03.2014 р. (момент вчинення правочину) у Позивачки були відсутні будь-які права на спадщину після смерті ОСОБА_7 .. Будь-яких доказів на підтвердження цих прав Позивачкою не надано. Отже відсутнє порушення будь-яких прав позивачки у зв`язку з відчуженням 18.03.2014 р. частки у спільній власності, яка за життя належала її мачусі - ОСОБА_7 На момент вчинення оскарженого правочину у Позивачки також не було жодних прав на майно її батька. Права на спадщину у Позивачки виникли тільки після смерті батька і тільки стосовно того майна, яке на момент смерті могло належати батьку. Отже, на момент вчинення правочину будь-які права Позивачки також не порушувались. Оскільки батько позивачки за життя укладений ним договір купівлі-продажу в суді не оскаржив, відповідно,
право на позов до позивачки в порядку процесуального правонаступництва не перейшло через відсутність відповідного позову спадкоємця.
Позивачка помилково зазначає, що, ніби-то не відбулось передачі квартири на користь ОСОБА_10 , у зв`язку ніби-то з тим, що її батько продовжував проживати в цій квартирі. Згідно п.4.1 укладеного договору, сторони визнали вчиненим факт передачі квартири шляхом передачі ключів та техпаспорту, а не шляхом виселення продавців з квартири і вселення покупця до квартири. Фактичне виселення Продавця відноситься до тих обставин виконання договору, які не були спеціально обумовлені, і строки виконання яких не були встановлені умовами договору. Не виселення продавця з квартири, за умови встановлення строку для такого виселення, може порушувати права покупця як власника та бути підставою для пред`явлення позову про виселення, а не для визнання недійсним договору купівлі-продажу. Користування квартирою після її продажу не суперечать умовам договору купівлі-продажу від 18.03.2014 р. і не може свідчити про недійсність цього договору купівлі-продажу. Умови виконання договору стосуються фактів після його укладення, і не мають будь-якого відношення до умов дійсності договору на момент його укладення.
Що стосується доводів щодо порушення прав позивача під час відчуження часток у спільній сумісній власності на спірну квартиру, третя особа їх вважає цілком надуманими, оскільки на момент укладення правочину у позивачки жодних прав на квартиру не було.
Також третя особа вважає, що позивачка пропустила трирічний строк позовної давності із зверненням до суду з цим позовом про визнання недійсним договору від 18 березня 2014 р. У зв`язку з чим просить суд відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог. (т.1 а.с.58-63)
10.04.2019 р. від позивача надійшло правове обґрунтування позовної заяви, відповідно до якого позивач зазначає, що її позов обґрунтований тим, що ОСОБА_6 продав свою 1/2 частку квартири від себе особисто та від імені мачухи позивача - ОСОБА_7 її 1/2 частки квартири на підставі довіреності. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_7 померла, тому на підставі ст. 248 ЦК України, її довіреність була недійсною припинена. На момент укладання договору купівлі-продажу відповідач ОСОБА_4 , яка є племінницею ОСОБА_6 , знала про смерть ОСОБА_7 , була на її похованні, однак не повідомила про це нотаріуса ХМНО ОСОБА_11 . На момент укладання договору купівлі-продажу спірної квартири особа, яку мав представляти батько позивача - ОСОБА_7 , померла, тому не мала ніяких цивільних прав та обов`язків, і ОСОБА_6 не мав права виконувати зобов`язання перед померлою. Таким чином, в момент вчинення договору купівлі- продажу квартири АДРЕСА_1 є неправомірним. ОСОБА_6 самовільно, незаконно та безпідставно розпорядився майном ОСОБА_7 Вважає, що зазначений договір купівлі-продажу є недійсним, так як ОСОБА_7 на час укладення оспорюваного договору була померлою, а тому ОСОБА_6 не мав права діяти від її імені на підставі довіреності. Крім того, ОСОБА_6 не мав права продавати частку квартири від свого імені, так як його доля в спірній квартирі не була визначена.
14.05.2019 р. до суду надійшли письмові заперечення від третьої особи приватного нотаріуса ХМНО Дєгтярьової А.В., відповідно до яких третя особа не визнає повністю правового обґрунтування позовної заяви Позивача ОСОБА_1 Вважає правове обґрунтування позивача розрізненим набором окремих положень ЦК України, без будь-якого належного обґрунтування - в чому саме полягає порушення прав позивача. Позивачка має право оскаржити лише той правочин, на день вчинення якого у Позивачки було відповідне право. Безпідставними та надуманими є посилання Позивача на закінчення строку дії довіреності, з посиланням на ст.ст. 237, 248, 388 ЦК України. Укладення правочину на підставі довіреності, виданою особою, яка померла на момент вчинення правочину, може порушувати лише права спадкоємця такої померлої особи. Позивачка не навела будь-яких доказів, що вона є спадкоємицею ОСОБА_7 , чиїм майном розпорядився ОСОБА_6 . Об`єктивно позивачка і не зможе надати таких доказів, оскільки не є її донькою. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 був чоловік померлої, ОСОБА_6 , який фактично достроково розпорядився своїм спадковим майном. Отже розпорядження єдиним спадкоємцем ( ОСОБА_6 ) спадковим майном спадкодавця (Титаренко Г. ОСОБА_12 .) не порушує і не може порушувати чиїх-небудь прав. Припинення дії довіреності та вчинення дій на підставі цієї довіреності не порушує прав позивачки ОСОБА_1
У зв`язку з чим просить відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
У судовому засіданні представник відповідача Цимбалюк С.В. проти позову заперечував.
Представник третьої особи приватного нотаріуса ХМНО Дєгтярьової ОСОБА_13 . ОСОБА_12 . ОСОБА_14 , щодо позову заперечував.
Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
У ході судового розгляду встановлено, що батьком позивача ОСОБА_1 є (російською мовою) ОСОБА_15 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_1 (т.1 а.с.10).
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (т.1 а.с.11).
Таким чином, прізвище позивача, зазначене у її паспорті громадянина України (Тітаренко), відрізняється від написання прізвища померлого ( ОСОБА_16 и ОСОБА_17 ), проте доказів факту родинних відносин між вказаними особами суду не надано.
Також судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, ОСОБА_6 з 03.07.1987 р. перебував у шлюбі з ОСОБА_7 , зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Чугуєва Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №174 (т.1 а.с.13, 83)
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18.01.1999 р., реєстраційний №8-99-130808, та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, станом на 13.03.2014 р. квартира АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності (т.1 а.с.67-71)
26.02.2014 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьовою А.В. була посвідчена довіреність від імені ОСОБА_7 , за якою остання уповноважила свого чоловіка ОСОБА_6 продати всю належну їй на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 , будь-кому за ціною та на умовах на свій розсуд. (т.1 а.с.72).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла (т.1 а.с.130).
18.03.2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьовою А.В. посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого продавці ОСОБА_6 , який діяв від себе особисто та від імені ОСОБА_7 , в силу повноважень, що ґрунтуються на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьовою А.В. від 26.02.2014 р. за реєстровим №169, та з другої сторони покупець ОСОБА_4 уклали цей договір купівлі продажу (т.1 а.с.14-16)
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, вбачається, що станом на 29.12.2015 р. власником квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2015 р. (т.1 а.с.18).
Таким чином, судом безспірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 не є та ніколи не була власником квартири АДРЕСА_1 .
Доказів того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 , частка якої відчужена за оспорюваним договором, суду не надано.
Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч.1 ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінивши надані докази, суд вважає, що позивач не надав суду достатньо належних, достатніх та достовірних доказів того, що в результаті укладання ОСОБА_6 оспорюваного правочину купівлі-продажу належної йому частки спірної квартири були порушені її права. Крім того, на порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, позивачем не доведено, що в результаті продажу ОСОБА_6 від імені ОСОБА_7 , яка не є спадкодавцем позивача, належного померлій майна було порушено право позивача на квартиру.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 203, 215, 655 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 272 ЦПК України, суд
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , приватний нотаріус ХМНО Дєгтярьова Ангеліна Володимирівна, приватний нотаріус ХМНО Кучерявий Олександр Іванович,- відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з для отримання копії цього рішення.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 27.05.2019 року.

Головуючий - суддя