Справа № 201/2213/18
Провадження № 2/209/130/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.

за участі: секретаря Швець О.Е.,

відповідача ОСОБА_1 , його представника Горкуна Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) Страхового Бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Моторне (транспортне) Страхове Бюро України звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) Страхового Бюро України суму завданої майнової шкоди в розмірі 30463,07 грн. та сплачений судовий збір..

На обґрунтування позову зазначено, що 28 березня 2017 року в м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу Nissan, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_1 та автомобіля ВАЗ-21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ВАЗ-21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2017 року по справі № 201/5818/17-п особою, винною в настанні дорожньо-транспортної пригоди, визнано ОСОБА_1 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП ОСОБА_1 не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 29813,07 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 16.05.2017 року та звіту № 01-06-17-1В від 25.06.2017 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 1236458 від 23.08.2017 року. З метою встановлення розміру заподіяної шкоди, МТСБУ залучило експерта оціночної діяльності ТОВ «УЦПЗ «Експерт-сервіс», послуги якого складають 650,00 грн. Виплата МТСБУ була здійснена на підставі рахунка-фактури № СФ-0127 від 05.07.2017 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № № СФ-0127рв від 17.07.2017 року. Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 30463,07 грн. Оскільки ОСОБА_1 на момент настання ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у МТСБУ виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди. З метою досудового врегулювання спору МТСБУ звернулося до відповідача з вимогою від 02.01.2018 року, яка була залишена ним без уваги. Посилаючись на ст. 166 ЦК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня 1992 року, підпункти 38.2.1, 38.2 ст. 38, пункт 40.3 статті 40, підпункту «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вважає, що відповідач повинний відшкодувати МТСБУ виплачене потерпілій особі страхове відшкодування в сумі 29813,07 грн.

Ухвалою судді від 12 червня 2018 року було відкрито спрощене провадження у цивільній справі та призначено судовий розгляд справи на 11 липня 2018 року.

25 вересня 2018 року відповідач отримав копію ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі, позовну заяву та додані до неї документи.

Протягом встановленого в ухвалі про відкриття провадження строку відповідач не подав, заяву із заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позовну заяву та всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, а також не заявляв клопотання про забезпечення доказів.

22 лютого 2019 року представник відповідача ОСОБА_3 через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву (а.с. 107-109), де зазначив, що відповідач ОСОБА_1 не визнає позовні вимоги в повному обсязі, як необґрунтовані. Він не заперечує, що 28 березня 2018 року о 15 годині 45 хвилин мало місце ДТП, в результаті якого був пошкоджений автомобіль ВАЗ - 21093, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , але обсяг пошкоджень в результаті ДТП не відповідає звіту № 01-06-17-1В від 25 червня 2017 року, на підставі якого позивачем були здійснені виплати в рахунок відшкодування шкоди на користь ОСОБА_2 При встановленні розміру збитків позивачем не встановлено причинно-наслідковий зв`язок з виявленими недоліками в автомобілі ВАЗ - 21093. Відповідач стверджує, що було пошкоджено лише передній бампер автомобіля, капот та фари, а відповідно до калькуляції до звіту позивачем включені відновлювальні роботи (ремонтні) роботи, які ніяким чином не були пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою. Також вважає, що особа, яка встановлювала вартість відновлювального ремонту не є фахівцем, який має спеціальні знання та має можливість встановити причино-наслідковий зв`язок з виявленими пошкодженнями. Звертає увагу суду на те, що калькуляція оцінювача містить загальну суму відновлювального ремонту в розмірі 40378,10 грн., а позивач здійснив виплату на суму 29813,07 грн. Вважає, що позивачем не надано доказів, які б вказували на причинно- наслідковий зв`язок з подією ДТП та розміром виплаченого страхового відшкодування. Посилаючись на ст. 11, ч.2 ст. 1187 ЦК України, просить відмовити в задоволенні позову.

28 березня 2019 року позивач надав відповідь на відзив (а.с. 112-113), де зазначив, що відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, не надав жодного належного доказу на підтвердження своїх заперечень, викладених у відзиві на позовну заяву, а всі викладені факти щодо пошкодження автомобіля ВАЗ, державний номер НОМЕР_2 , ґрунтуються лише на припущеннях відповідача. Відповідно до протоколу огляду від 01 червня 2017 року, відповідач викликався телеграмою для огляду пошкодженого транспортного засобу, однак не з`явився, а тому огляд було здійснено без його участі. Що стосується оцінювача ОСОБА_4 , який склав звіт № 01-06-17-1В, то згідно свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № НОМЕР_3 , він має право здійснювати оцінку майна за напрямком «оцінка дорожніх транспортних засобів», і значком «х» у свідоцтві позначені саме напрямки оцінки майна, які не може здійснювати ОСОБА_4 . Крім того, вказує, що відповідач міг скористатися своїм процесуальним правом на подання у встановлений в ухвалі строк клопотання про призначення експертизи, якщо розмір шкоди, встановлений позивачем викликає сумнів щодо його правильності.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити (а.с. 100).

Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у судовому засіданні за відсутності представника позивача.

Відповідач у вступному слові заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні та пояснив суду, що він згодний з тим, що у звіті експерта включені деталі, що не мають відношення до ДТП, яке сталося 28 березня 2017 року за участі автомобіля Nissan, під його керуванням, та автомобіля ВАЗ-21093, під керуванням ОСОБА_2 Він був визнаний винним у скоєнні ДТП, бо не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ і він своєю передньою частиною зіткнувся з його автомобілем, вдарившись в переднє ліве крило, фару під кутом приблизно 45 градусів. У автомобіля ВАЗ було пошкоджено пластиковий бампер, капот, решітка радіатора, декор та фари, можливо ще було пошкоджено замок капоту. Інших видимих пошкоджень він не бачив. На автомобілі ВАЗ були корозійні пошкодження передньої правої стойки, до якої кріпляться двері. Крила були цілі, але була ржа. Його автомобіль не був застрахований. На місці ДТП він повідомив свою адресу місця проживання: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача - Горкун Д .О . у вступному слові просив відмовити в задоволенні позову, надав пояснення аналогічні відзиву на позовну заяву.

Вислухавши відповідача, його представника, встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 28 березня 2017 року о 16 годні 45 хвилин на перехресті нерівнозначних доріг по вул. Діївської та вул. Метробудівської в м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Nissan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_1 та автомобіля «ВАЗ-21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ВАЗ-21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень.

Винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, згідно постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2017 року по справі № 201/5818/17-п, був визнаний відповідач ОСОБА_1 , на якого було накладено адміністративне стягнення у вигляді штраф в сумі 320,00 грн. Місцем проживання ОСОБА_1 в постанові суду вказано: м. Дніпро , бульвар Слави, 13/45 (а.с. 10).

Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП ОСОБА_1 не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно звіту № 01-06-17-1В від 25 червня 2017 року авто-товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу, що був складений оцінювачем ОСОБА_4 (а.с. 16-21), вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ-21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , склала 32303,60 грн.

В зв`язку з відсутністю у відповідача ОСОБА_1 чинного полісу страхування цивільно-правової відповідальності згідно Закону України «Про обов`язкову цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів», сума завданої матеріальної шкоди в розмірі 29813,07 грн. була компенсована ОСОБА_2 за рахунок коштів Моторного ( транспортного) страхового бюро України, що підтверджується довідкою МТСБУ №1 від 14 серпня 2017 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с. 28), Наказом МТСБУ від 22 серпня 2017 року № 7730 (а.с. 27), платіжним дорученням (а.с. 29), дорученням № 1236458 від 23.08.2017 року.

Крім того, з метою встановлення розміру заподіяної шкоди, МТСБУ залучило експерта оціночної діяльності ТОВ «УЦПЗ «Експерт-сервіс», послуги якого складають 650,00 грн., що підтверджується рахунком - фактурою № СФ-0127 від 05.07.2017 року та платіжним дорученням № № СФ-0127рв від 17.07.2017 року (а.с. 30, 31).

Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п. 41.1 Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст. 1 цього закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до пп. 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове цивільне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Отже, суд вважає, що після виплати страхового відшкодування ОСОБА_2 , МТСБУ отримало право вимоги в порядку регресу до водія транспортного засобу, який визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тобто до відповідача ОСОБА_1 ..

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п.3 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ч.1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1. ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

При вирішенні справи суд не приймає до уваги твердження відповідача та його представника про те, що до калькуляції по Звіту №01-06-17-1В авто-товарознавчого дослідження від 25.06.2017 року включено вартість деталей, матеріалів та відновлювальних (ремонтних) робіт, які ніяким чином не були пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою.

Під час ДТП була пошкоджена передня частина автомобіля ВАЗ, що не заперечував відповідач в суді. На місці ДТП неможливо було встановити фактичний обсяг пошкоджених деталей, агрегатів та вузлів, а повний їх перелік було встановлено при огляді транспортного засобу 01.06.2017 року (а.с. 22), на проведення якого відповідач викликався телеграмою, але на огляд не з`явився і не заявив про свої сумніви щодо виявлених пошкоджень.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача та його представника на те, що в документах МТСБУ відносно страхового відшкодування невірно вказана адреса відповідача АДРЕСА_4 , оскільки він мешкає за адресою - АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що адресу зазначену в постанові суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та яка в подальшому зазначалася в документах про страхове відшкодування, вказував відповідач ОСОБА_1 на місті ДТП. Саме за вказаною під час ДТП адресою, яка зазначена в постанові суду, викликався відповідач для участі в огляді автомобіля.

Суд вважає безпідставними твердження відповідача та його представника про те, що оцінювач ОСОБА_4 , який склав звіт № 01-06-17-1В, не є фахівцем, який має спеціальні знання, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про реєстрацію в Державного реєстрі оцінювачів № 1508, має право здійснювати оцінку майна за напрямком «оцінка дорожніх транспортних засобів» (а.с. 27), а значком «х» у свідоцтві позначені саме напрямки оцінки майна, які не може здійснювати ОСОБА_4 .

Суд також не приймає до уваги твердження представника відповідача стосовно того, що деякі позиції відновлювальних (ремонтних) робіт по автомобілю ВАЗ, вказані у Звіті авто-товарознавця, на підставі якого було здійснене страхове відшкодування, не пов`язані з отриманими автомобілем під час ДТП пошкодженнями. Згідно Звіту № 01-06-17-1В авто-товарознавчого дослідження від 25.06.2017року у автомобіля ВАЗ було пошкоджено його передню частину зі складним перекосом кузова (вартість ремонту якого складає 2790 грн.), що потребувало, зняття та установки, ремонту, заміни, окраски багатьох деталей автомобіля, в тому числі і тих, які на думку представника відповідача були безпідставно включені до калькуляції.

Відповідачем та його представником не заявлялося про допит в суді ОСОБА_4 , який склав Звіт авто-товарознавчого дослідження автомобіля ВАЗ для вияснення необхідності зазначених ним в Звіті робіт по автомобілю ВАЗ.

Відповідачем також не заявлялося про призначення у справі авто-товарознавчої експертизи для встановлення вартості відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ.

25.02.2019 року під час судового розгляду справу представник відповідача надав суду клопотання про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи, яке підтримував під час судового розгляду та в задоволенні якого судом було відмовлено, з тих підстав, що вказане клопотання було заявлено після закінчення строку наданого судом для подання відзиву на позов. Крім того в клопотанні не було зазначено, де знаходиться автомобіль ВАЗ-21093, державний номер НОМЕР_2 , чи проводився його ремонт після пошкодження в результаті ДТП, що мало місце 28.03.2017 року, хто має надати вказаний автомобіль для експертного дослідження. Про залучення до участі в розгляді справи в якості третьої особи ОСОБА_2 , який керував автомобілем ВАЗ на час ДТП, відповідачем не заявлялося. Суд вважає, що призначення заявленої у справі експертизи не має значення для вирішення справи, а лише затягувало б її розгляд.

У суду немає жодних підстав сумніватися в достовірності Звіту № 01-06-17-1В авто-товарознавчого дослідження від 25.06.2017року, проведеного на підстав договору №16 від 07.04.2017 року, укладеного між МТСБУ та ТОВ «УЦПЗ «Експерт-Сервіс», відносно автомобіля ВАЗ 21093, реєстр. номер НОМЕР_2 , і немає підстав вважати, що вартість відновлюваного ремонту могла бути завищена, тому вказаний висновок приймається до уваги, як доказ, при ухваленні рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в порядку регресу страхове відшкодування в сумі 29813,07 грн., а також витрати позивача в розмірі 650 грн., на залучення суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «УЦПЗ «Експерт-сервіс», а всього 30463,07 грн.

Відповідно до 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача має бути стягнуто сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Моторного (транспортного) Страхового Бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) Страхового Бюро України, , 30463,07 грн. завданої майнової шкоди, а також 1762 грн. сплаченого судового збору, а всього 32225,07 грн. (тридцять дві тисячі двісті двадцять п`ять тисяч грн. 07 коп.).

Повне рішення складено 31 травня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.А. Байбара.