Житомирський апеляційний суд
Категорія 27 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №296/11354/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на майно

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 28 березня 2019 року, яка постановлена під головуванням судді Рожкової О.С. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 Просить у рахунок виконання зобов`язання відповідача щодо сплати заборгованості у сумі 2 204 456,35 грн. за договором про надання споживчого кредиту від 31 березня 2008 року №0 звернути стягнення на нежитлову будівлю загальною площею 217,2 кв.м та земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 0,0143 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом набуття за ним права власності на вказане вище нерухоме майно; визнати за ним право власності на предмет іпотеки та припинити право власності іпотекодавця ОСОБА_2 на нежитлову будівлю загальною площею 217,2 кв.м. та земельну ділянку загальною площею 0,0143 га, які розташовані за вказаною вище адресою; витребувати від ОСОБА_2 та передати йому технічну документацію та ключі на предмет іпотеки; зобов`язати відповідача звільнити спірні об`єкти нерухомості. Свої вимоги обґрунтовував тим, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 31 березня 2008 року укладений договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого остання отримала кредитні кошти в сумі 180 000 дол. США на споживчі цілі. З метою забезпечення належного виконання позичальником основного зобов`язання між тими ж сторонами 31 березня 2008 року укладений договір іпотеки, який зареєстрований в реєстрі за №5921, за умовами якого відповідач передала АКІБ «УкрСиббанк» в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 та земельну ділянку за цією ж адресою. 08 грудня 2011 року АКІБ «УкрСиббанк» відступило право вимоги за основним договором та договором іпотеки Акціонерному товариству «Дельта Банк». 27 червня 2013 року АТ «Дельта Банк» відступило право вимоги за основним договором та договором іпотеки йому, тобто позивачу. На думку ОСОБА_1 , він набув усіх законних прав кредитора та іпотекодержателя за обома договорами, але ОСОБА_2 належним чином зобов`язання не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість. Він неодноразово направляв відповідачу вимоги про усунення порушень, але остання претензії не отримує, що позбавляє його можливості звернути стягнення на предмет іпотеки у позасудовий порядок. Вважає, що звернення стягнення на іпотечне майно шляхом визнання за ним права власності судом на спірне майно є належним способом захисту.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 28 березня 2019 року провадження у справі закрито з підстав, передбачених пунктом першим частини першої ст.255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що договір про надання споживчого кредиту укладений ОСОБА_3 М ОСОБА_4 В., як фізичною особою, а її реєстрація як фізичної особи-підприємця ніяким чином не обмежує її правомочностей як фізичної особи. Кредит ОСОБА_2 отримувала для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю, а тому спір є приватноправовим і має розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до частини першої ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, окрім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У зв`язку з наведеним при вирішені питання предметної та суб`єктної юрисдикції слід виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, характер спірних правовідносин, по-друге, суб`єктний склад такого спору.

Згідно зі змістом частини першої ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці (пункт шостий цієї частини).

Окрім того, зміст частини другої ст.4 ГПК України передбачає, що право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Із матеріалів справи вбачається, що 31 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого остання отримала кредитні кошти в сумі 180 000 дол. США (а.с.8-14 т.1). На забезпечення виконання умов даного договору ОСОБА_2 надала, у тому числі, квартиру АДРЕСА_2 , що вбачається із договору іпотеки, який укладений між тими ж сторонами у день укладення й основного договору (а.с.14-16).

У подальшому між АТ «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» 08 грудня 2011 року був укладений договір купівлі-продажу права вимоги.

Після цього, 27 червня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладаються додатковий договір №2 до договору про надання споживчого кредиту та додатковий договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки б/н від 31 березня 2008 року, за умовами яких відповідач отримує кредитні кошти в сумі 1 515 884,63 грн., а у забезпечення виконання зобов`язання надає, у тому числі, нежитлову будівлю загальною площею 217,2 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (пункт 2.1 договору про внесення змін та доповнень до договору іпотеки (а.с.45-51,77-85 т.1). За матеріалами інвентарної справи це приміщення магазину непродовольчих товарів (а.с.71-78 т.3).

На дане нежитлове приміщення загальною площею 217,2 кв.м відповідачу видане свідоцтво про право власності та речове право зареєстроване у державному реєстрі прав на нерухоме майно (а.с.35-37 т.3).

Зазначене нежитлове приміщення ОСОБА_2 використовує виключно для здійснення підприємницької діяльності, що підтверджується матеріалами справи (а.с.31-34,38-70 т.3).

Отже, фактично кредитні кошти використані відповідачем для придбання приміщення для здійснення підприємницької діяльності, а з укладенням 27 червня 2013 року додаткового договору про внесення змін та доповнень до договору іпотеки б/н від 31 березня 2008 року відбулася зміна у характері правовідносин між їх учасниками з цивільних на господарські.

Лише після цього, 01 лютого 2018 року між ПАБ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладений договір №162/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за вищевказаними договорами (а.с.203-204 т.3).

Відповідач зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності з 27 липня 2006 року, а позивач - з 15 жовтня 2008 року (а.с.27,30 т.3).

Відповідач використала кредитні кошти, отримані від кредиторів (АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк»), для придбання приміщення, яке використовується нею у підприємницькій діяльності як фізичною особою підприємцем (нежитлове приміщення площею 217,2 кв.м (магазин)). Позивач, який також має статус суб`єкта підприємницької діяльності, претендує саме на це нежитлове приміщення (за позовними вимогами просить звернути стягнення на нього та звільнити його), тобто нежитлове приміщення площею 217,2 кв.м, яке стало предметом іпотеки за договором від 27 червня 2013 року про внесення змін та доповнень до договору іпотеки (п. 2.1 цього договору).

За таких обставин, спір фізичних осіб, які мають статус суб`єкта підприємницької діяльності, у правовідносинах, які з цивільних трансформувалися у господарські і наразі мають ознаки останніх, оскільки пов`язані з господарською діяльністю, підлягають розгляду в порядку господарського, а не цивільного судочинства. Суб`єктний склад, тобто з використанням якого статусу сторони укладали договори, враховуючи обставини справи та характер правовідносин між сторонами на час звернення до суду, в даному випадку не має визначального значення.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що спір виник між суб`єктами підприємницької діяльності фізичними особами-підприємцями та, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет позовних вимог, даний спір підвідомчий господарському суду і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження у справі закрито законно та обґрунтовано.

Суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, що за приписами ст.375 ЦПК України передбачає залишення її без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на вищевикладене.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 28 березня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 27 травня 2019 року.