Справа № 127/9249/19
Провадження 2/127/1315/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Константинова А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

29.03.2019 року судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності.

Позов мотивований тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 07.12.2004 року, виданого Жмеринською дистанцією цивільних споруд згідно з розпорядженням від 03.12.2004 року № 583, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в рівних частках по 1/4 частці кожному. Право власності зареєстроване у встановленому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_3 в даній квартирі не проживає з 2007 року, а відповідач ОСОБА_4 з 2009 року, не користуються житловими та підсобними приміщеннями в квартирі, не сплачують квартплату та комунальні послуги, не приймають участі в обслуговуванні та ремонті квартири. ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

У спірній квартирі проживають лише самі позивачі, зареєстровані у ній, користуються нею. Вони сплачують всі необхідні платежі, ремонтують квартиру, несуть всі витрати по її обслуговуванню.

Спільне володіння і користування квартирою з відповідачами стало неможливим, поділити квартиру в натурі неможливо. Квартира має 51,4 кв.м. загальної площі, 40,7 кв.м. житлової площі, складається з трьох кімнат, площа яких 14,9 кв.м., 11,2 кв.м., 14,6 кв.м., прихожої площею 10,7 кв.м. Частки відповідачів у праві власності на спірну квартиру є незначними, виділити їх в натурі неможливо.

Відповідно до звіту про оцінку майна № VS-190313-04 ПП «Експертний центр «Поділля», оціночна (ринкова) вартість квартири АДРЕСА_1 складає 411 317 грн., тобто, вартість 1/4 частки квартири складає 102 829 грн. У разі згоди відповідачів із визначеною вартістю належних їм часток, позивачі готові сплатити їм грошову компенсацію - по 102 829 грн. кожному, до ухвалення судом рішення, а в разі не згоди внести на депозитний рахунок суду до ухвалення рішення суду вартість 1/4 частки квартири кожному відповідачу.

На підставі ст. 365 ЦК України позивачі просили: припинити право власності ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 ; припинити право власності ОСОБА_6 на ј частку квартири АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності по ј частці квартири АДРЕСА_1 , які належали на праві власності ОСОБА_3 , ОСОБА_7 .

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явились, надали заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, зазначивши, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову відповідачами до початку розгляду справи по суті просили повернути їм з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Байдак В.А. позовні вимоги підтримав відповідно до обставин, викладених в позовній заяві, просив позов задоволити. Наголосив, що частки відповідачів в квартирі АДРЕСА_4 , є незначними, виділити їх в натурі неможливо, оскільки квартира є неподільною, припинення прав не завдасть істотної шкоди відповідачам, оскільки вони не вважають квартиру своїм місцем проживання, не цікавляться житлом, отримали грошову компенсацію, тому право власності відповідачів на ці частки слід припинити із подальшим визнанням права власності за позивачами. Повідомив, що дана квартира вільна від заборон, спорів з приводу цього нерухомого майна немає. Кошти були передані відповідачам і претензій майнового характеру сторони не мають. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову відповідачами до початку розгляду справи по суті представник позивачів просив вирішити питання про повернення позивачам із державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, надав письмовий відзив на позов, який приєднаний до матеріалів справи (а.с. 53-54). У відзиві зазначив, що у спірній квартирі він не проживає з 2007 року, квартирою не користується, участі у витратах, оплаті за комунальні послуги та ремонті не бере. За належну йому частку 1/4 - позивачі сплатили йому її вартість, тому припинення права власності не завдасть йому та членам його родини істотної шкоди. Позов визнав і просив позовні вимоги задоволити, а судове засідання провести у його відсутність.

В судове засідання відповідач ОСОБА_8 не з`явилась, надала письмовий відзив на позов, який приєднаний до матеріалів справи. У відзиві зазначила, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення судом. У спірній квартирі вона не проживає з 2009 року, участі у витратах, оплаті комунальних платежів та ремонті не бере. За належну їй частку ј, позивачі сплатили її вартість, тому припинення права власності не завдасть їй та членам її сім`ї істотної шкоди. Судове засідання просила провести у її відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 07.12.2004 року, виданого Жмеринською дистанцією цивільних споруд згідно з розпорядженням від 03.12.2004 року № 583, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .. ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в рівних частках по 1/4 частці кожному (а.с. 17). Право власності зареєстроване КП «ВООБТІ» 28.12.2004 року.

Відповідач ОСОБА_3 в даній квартирі не проживає з 2007 року, а відповідач ОСОБА_4 з 2009 року. Відповідачі не користуються житловими та підсобними приміщеннями в квартирі, не сплачують квартплату та комунальні послуги, не приймають участі в обслуговуванні та ремонті квартири. ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 (з 01.02.2011 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ), а ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_3 (з 04.10.2016 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ).

У спірній квартирі зареєстровані та проживають лише позивачі. Вони сплачують всі необхідні платежі, ремонтують квартиру, несуть всі витрати по її обслуговуванню.

Спільне володіння і користування квартирою з відповідачами стало неможливим, поділити квартиру в натурі неможливо.

Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Таким чином, право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників і при цьому суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Відповідна позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-81цс11, від 02 липня 2014 року у справі № 6-68цс14.

Правова позиція щодо отримання грошової компенсації також прийнята Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2925цс15 від 13.01.2016 року. Суд звернув увагу, що при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного із співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно з законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Як вбачається з копії технічного паспорту на спірну квартиру, вона знаходиться на першому поверсі, має 51,4 кв.м. загальної площі, 40,7 кв.м. житлової площі, складається з трьох кімнат, площа яких 14,9 кв.м., 11,2 кв.м., 14,6 кв.м., прихожої площею 10,7 кв.м. (а.с. 18).

Виділ в натурі по 1/4 частці кожному з відповідачів є неможливим, із чим погодились сторони.

Відповідно до звіту про оцінку майна № VS-190313-04 ПП «Експертний центр «Поділля», оціночна (ринкова) вартість квартири АДРЕСА_1 складає 411 317 грн., тобто, вартість 1/4 частки квартири складає 102 829 грн.

Відповідачі у своїх письмових відзивах визнали, що кожен із них отримав вартість за належну їм частку спірної нерухомості до ухвалення судом рішення.

Враховуючи наведені обставини, норми закону і те, що виділ в натурі по 1/4 частці кожному із співвласників є неможливим, майном користуються позивачі, спільне користування квартирою з відповідачами є неможливим, позивачі сплатили відповідачам компенсацію їх часток в рахунок визнання за позивачами права власності на спільне майно і відповідачі погодились із цим, суд вважає можливим припинити право власності відповідачів на належні їм частки із визнанням права власності на ці частки за позивачами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, про що подали письмові заяви, суд вважає можливим задоволити клопотання позивачів і зобов`язати Управління ДКСУ в м. Вінниці Вінницької області повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору в сумі 898,35 грн., що був сплачений відповідно до квитанцій 0.0..1 від 29.03.2019 року, №0.3.1 від 29.03.2019, та позивачу ОСОБА_2 з державного бюджету 50% судового збору в сумі 898,35 грн., що був сплачений відповідно до квитанцій 0.0..1 від 29.03.2019 року, № 0.0..1 від 29.03.2019 року.

Керуючись ст.ст. 319, 358, 364, 365 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 142, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Припинити право власності ОСОБА_3 на ј частку квартири АДРЕСА_1 .

Припинити право власності ОСОБА_6 на ј частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності по ј частці квартири АДРЕСА_1 , які належали на праві власності ОСОБА_3 , ОСОБА_7 .

Зобов`язати Управління ДКСУ в м. Вінниці Вінницької області повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору в сумі 898,35 грн., що був сплачений відповідно до квитанцій 0.0..1 від 29.03.2019 року, №0.3.1 від 29.03.2019.

Зобов`язати Управління ДКСУ в м. Вінниці Вінницької області повернути позивачу ОСОБА_2 з державного бюджету 50% судового збору в сумі 898,35 грн., що був сплачений відповідно до квитанцій 0.0..1 від 29.03.2019 року, № 0.0..1 від 29.03.2019 року.

Решту судових витрат залишити за позивачами.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_7 , ІПН НОМЕР_2 ;

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_7 , ІПН НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_4 ;

відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_6 , ІПН НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складене 23 травня 2019 року.

Суддя: