Житомирський апеляційний суд
Справа №276/709/17 Головуючий у 1-й інст. Мельник М. Л.
Категорія 59 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №276/709/17 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Житомиробленерго» про визнання недійсним і скасування рішення комісії та за зустрічним позовом акціонерного товариства «Житомиробленерго» в особі Хорошівського РЕМ до ОСОБА_1 про стягнення нарахувань по акту про порушення правил користування електричною енергією,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області, ухвалене 31 січня 2019 року суддею Мельником М.Л. у смт. Хорошів,

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву, у якій, просила визнати недійсним та скасувати рішення комісії з розгляду актів порушення ПКЕЕ або ПКЕЕН Хорошівської РЕМ Акціонерного товариства «Житомиробленерго» (далі - Товариство, енергопостачальна компанія) по розгляду акту від 21 липня 2017 року №019457 про відшкодування збитків вартості електроенергії у сумі 50001,96 грн, яке оформлене протоколом № 16 від 25 липня 2017 року.

В обґрунтування позову зазначила, що 20.03.2013 між нею та енергопостачальною компанією укладено тимчасовий договір № 7602 про користування електричною енергією. 21.07.2017 у будинку АДРЕСА_1 , у якому вона проживає, проведено перевірку дотримання Правил користування електричною енергією населенням (далі - ПКЕЕН) та складено оспорюваний акт. У подальшому, оформлено протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН №16 від 25.07.2017 та здійснено нарахування не облікованої електричної енергії у період з 18.06.2015 по 21.07.2017 на суму 50001,96 грн. Вважає, що дана перевірка проведена з порушенням норм чинного законодавства.

У жовтні 2017 року енергопостачальна компанія звернулася до суду із позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_1 50001,96 грн нарахувань по акту про порушення ПКЕЕН (а.с. 24-26).

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 31 січня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов акціонерного товариства «Житомиробленерго» задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення, ухвалити нове - про задоволення її позову та відмову у задоволенні зустрічного позову Товариства.

На думку заявника, суд не врахував, що службовими особами енергопостачальної компанії за місцем здійснення перевірки службові посвідчення не пред`являлись, ОСОБА_2 не брала участі у здійсненні перевірки та підписала акт після засідання комісії РЕМ. Зазначені обставини свідчать про недопустимість та неналежність акту перевірки як доказу порушення нею ПКЕЕН та безпідставність висновку суду про задоволення зустрічного позову. Також вважає, що енергопостачальною компанією не доведено розмір вартості не облікованої електричної енергії. Суд не звернув уваги, що у протоколі засідання комісії відсутні посилання на застосування Методики та ПКЕЕН. Крім того, при вирішенні спору не враховано, що з нею не укладався договір про користування електричною енергією і вона не є власником будинку, у якому виявлено порушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали, представник Товариства ОСОБА_4 . - не визнав, посилаючись на її безпідставність та доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною четвертою статті 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Частинами 2, 3 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно п. 48 ПКЕЕН зазначено, що побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за порушення ПКЕЕ, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без засобів обліку.

У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника (п. 53 ПКЕЕН).

Згідно з підпунктом 5 пункту 3.1 Методики порушенням ПКЕЕН є самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку.

Відповідно до пункту 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі - Методика) розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів. Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.

Згідно з пунктом 48 Правил та пунктом 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, розмір збитків, завданих енергопостачальнику, розраховується відповідно до оформленого акта про виявлене порушення та згідно з Методикою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 641/5328/16-ц.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.03.2013 між сторонами у справі укладено тимчасовий договір № 7602 на користування електричною енергією.

21.07.2017 за адресою місця проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 та у її присутності складений акт про порушення № 019457 ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення електроустановок до змонтованої розетки зі схованою електропроводкою поза лічильником (а.с. 6).

25.07.2017 проведено засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН, на якому визнано правомірність зазначеного акту, здійснено нарахування вартості не облікованої електричної енергії за період з 18.06.2015 по 21.07.2017 відповідно до п.п. 3.3, 3.5 Методики № 562 в сумі 50001,96 грн.

За результатами засідання складено протокол № 16 від 25.07.2017, копія якого вручена ОСОБА_1 (а.с. 7).

Із актом та протоколом заявник була ознайомлена, про, що свідчить її особистий підпис.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив із того, що визнання недійсним та скасування рішення з розгляду акту порушення ПКЕЕН, оформленого у вигляді протоколу, не є самостійним способом захисту порушеного права, обставини незаконності акта та рішення комісії встановлюються під час звернення до суду з позовом постачальника електричної енергії та підстави скасування можуть бути доведеними позивачем під час розгляду справи. Такий висновок суду є правильним та відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 08 серпня 2018 року у справі № 285/1893/17.

Ухвалюючи рішення про задоволення зустрічного позову, суд першої інстанції виходив із того, що енергопостачальною компанією доведено порушення ОСОБА_1 ПКЕЕН, у зв`язку із чим остання має сплатити збитки, завдані внаслідок викрадення електричної енергії.

Висновок суду у цій частині також є правильним, оскільки розглядаючи спір, який виник між сторонами, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин, застосував норми матеріального права, зокрема Закон України «Про електроенергетику», положення ПКЕЕН та Методики, ст.ст. 714,1066 ЦК України, повно та всебічно з`ясував обставини справи, дослідив докази і надав їм належну оцінку.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що у 2012 році право власності на будинок в АДРЕСА_1 в судовому порядку визнано за її братом, проте таке право ним не зареєстровано. Вона постійно проживає у цьому будинку та зареєстрована у ньому з 09.02.2007, що підтверджено оглянутим у судовому засіданні її паспортом громадянина України. Також підтвердила, що користується у будинку електричною енергією на підставі тимчасового договору № 7602 від 20.03.2013. На цей договір позивачка посилалась у позовній заяві. Отже, доводи апеляційної скарги про не укладення такого договору розцінюються судом апеляційної інстанції як бажання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за виявлене порушення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона не є власником будинку, у якому виявлено порушення, на правильність ухваленого рішення не впливає.

Відсутність у примірнику протоколу №16 від 25.07.2017, який вручений ОСОБА_1 , посилань на пункти Методики не спростовує факт виявленого порушення та необхідність відшкодування збитків. Будь-яких доказів на спростування здійсненого енергопостачальною компанією розрахунку вартості не облікованої електричної енергії, невідповідності цього розрахунку Методиці позивачка ні суду першої, ні апеляційної інстанцій не надала.

Також, як вбачається із акту про порушення, ОСОБА_1 ознайомилась і підписала його та вказала у ньому про відсутність у неї зауважень (а.с. 27). Тому, її доводи про те, що один із трьох представників енергопостачальника - ОСОБА_2 не брала участі у здійсненні перевірки та підписала акт після засідання комісії РЕМ, дійсність акту та наявність виявленого порушення не спростовують. Необхідність підписання акту трьома представниками енергопостачальника, як критерій його дійсності, застосовується лише у випадку відмови побутового споживача від підпису в акті (абз. 2 п. 53 ПКЕЕН).

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання службових посвідчень працівниками енергопостачальної компанії під час здійснення перевірки на правильність висновків суду не впливають. Крім того, як зазначила ОСОБА_1 у своєму позові, вона цих осіб знала і допустила їх до перевірки.

Інші, наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, такі доводи були предметом дослідження суду із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 31 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 20 травня 2019 року.