Ухвала

29 березня 2019 року

м. Київ

справа № 712/3289/18

провадження № 61-5621ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 грудня 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 14 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Черкаської області, Головного управління Національної поліції в Черкаській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства та прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної казначейської служби України, прокуратури Черкаської області, Головного управління Національної поліції в Черкаській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства та прокуратури.

Після уточнення та збільшення у червні 2018 року позовних вимог, ОСОБА_1 просила стягнути на її користь з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку моральну шкоду в розмірі 74 087 грн 70 коп. та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Соснівський районний суд м. Черкаси рішенням від 6 грудня 2018 року позов задовольнив. Стягнув з державного бюджету України шляхом списання коштів

з рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 у відшкодування шкоди грошові кошти у розмірі 74 087 грн 70 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

Апеляційний суд Черкаської області постановою від 14 лютого 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області залишив без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У березні 2019 року Головне управління Національної поліції в Черкаській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 грудня 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 14 лютого 2019 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) Українине підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною шостою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом

на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України«Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом

на 1 січня 2019 року становить 1 921 гривня.

Дана справа відповідно до положень статті 19 ЦПК України є малозначною.

В обґрунтування права на касаційне оскарження судових рішень Головне управління Національної поліції в Черкаській області посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення длязаявника, оскільки позивачем не доведено розмір моральної шкоди, вину Головного управління Національної поліції в Черкаській області та причинний зв'язок між протиправною поведінкою і заподіяною шкодою.

Касаційний суд, перевіривши доводи касаційної скарги та доданого до неї клопотання, дійшов висновку, що обґрунтування, які вони містять, не підтверджують наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. При цьому Верховним Судом досліджено та взято

до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення

справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження. Посилання Головного управління Національної поліції в Черкаській областівідхиляються судом, оскільки у касаційній скарзі та клопотанні не наведено переконливого обґрунтування доводів про те, що дана справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення длязаявника у розумінні підпункту «в»

пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Незгода заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, а саме з підстав неправильного застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права,

не є обставиною, яка впливає на визначення справи як такої, що становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника. Доводи Головного управління Національної поліції в Черкаській областіне дають підстав для висновку про те, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення(пункт 8).

Зазначене відповідає і Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до

суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть

бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини,

яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Оскільки Головним управлінням Національної поліції в Черкаській областіподано касаційну скаргу на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, і випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не доведені, а судом не встановлені, відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 грудня 2018 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 14 лютого 2019 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко