Справа № 361/4017/19
провадження № 2-з/361/78/19
У Х В А Л А

04 червня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді Радзівіл А.Г., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до подання позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу про визнання незаконним рішення іпотекодержателя про звернення стягнення на предметіпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на земельну ділянку (кадастровий номер: НОМЕР_1 ), розташовану по АДРЕСА_1 ; заборонити суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: приватним та державним нотаріусам, державним реєстраторам Міністерства юстиції України та його територіальних органів, будь-яким іншим органам чи посадовим особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які реєстраційні записи (зміни) до відомостей щодо об`єкту нерухомого майна, а саме земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташованої по АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі іпотек; заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) користуватися земельною ділянкою шляхом її забудови та передачі в користування (оренду) іншим особам.

Свою заяву обґрунтував тим, що 24 липня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ Укрсоцбанк укладений договіркредиту № 410/135/08-Пі, за умовами якого, банк надав позичальнику кредит в іноземнійвалюті на суму 80 тис. доларів СІЛА, а позичальник зобов`язався повернути кредит увизначений договором строк та сплатити відсотки за користування.

В забезпечення виконання зобов`язання за зазначеним договором кредиту, 24 липня 2008 року між вказаними сторонами також укладений договір іпотеки № 410/135/08-Ш, за яким ОСОБА_1 в іпотеку передала земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована по АДРЕСА_1 .

Проїжджаючи 20 травня 2019 року по вулиці Драгоманова, позивач побачила, що на належній їй земельній ділянці невідома особа має намір проводити будівельні роботи (на ділянку завезено будівельні матеріали, будівельний вагончик тощо).

22 травня 2019 року з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заявнику стало відомо, що вказану земельну ділянку ПАТ Укрсоцбанк передано у власність громадянина ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 28 березня 2019 року.

Як вбачається із тексту зазначеного договору купівлі-продажу земельної ділянки, право власності на неї було зареєстровано за ПАТ Укрсоцбанк (продавцем за договором купівлі - продажу від 28 березня 2019) 20 березня 2019 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 .

Заявник вважає, що дії приватного нотаріуса щодо реєстрації за ПАТ Укрсоцбанк права власності на зазначену земельну ділянку є незаконними, внаслідок здійснення такої реєстрації без врахування вимог ст. 35, 36, 37 ЗУ Про іпотеку в редакції від 12 травня 2006 року, Закону України Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень № 1952-1У та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року N 1127.

Заявник зазначає, що зазначена реєстрація відбулася без наявності у розпорядженні нотаріуса укладеного між ПАТ Укрсоцбанк та заявником окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу останньому права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, тобто у спосіб, визначений п. 4.5.3 договору іпотеки, а також внаслідок залишення ним без перевірки наявності чи відсутності факту виконання відповідних умов правочину, з яким закон пов`язує можливість переходу права власності на предмет іпотеки.

Крім іншого, заявник не отримувала від ПАТ Укрсоцбанк письмової вимоги про усунення порушень основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору (ст. 35 ЗУ Про іпотеку), рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності, інформацію про вартість майна, за якою відбулося зарахування вимог, оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною, а станом на 20 березня 2019 (на день реєстрації права власності на предмет іпотеки за ПАТ Укрсоцбанк) в провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась цивільна справа за позовом ПАТ Укрсоцбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 410/135/08-Пі від 24 липня 2008 року, наявність якої мною заперечувалась.

З урахуванням того, що перехід права власності на вказану земельну ділянку відбувся в порушення вимог закону, яким врегульовано правовідносини, що випливають із договорів іпотеки та того, що належне заявнику майно вибуло із її власності поза волею, а тому вона зазначає, що буде звертатися до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до ПАТ "Укрсоцбанк", ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Броварського міського округу Іваненко О.В. про визнання незаконним рішення іпотекодержателя про звернення стягнення на предметіпотеки в порядку ст. 37 ЗУ "Про іпотеку", витребування майна (предмету іпотеки) із чужого незаконного володіння, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 .

Всі інші аргументи незаконності проведення реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку за ПАТ Укрсоцбанк, крім вищевикладених, будуть наведені у позовній заяві.

Заявник зазначає про те, що саме такі види забезпечення позову є необхідними у даній справі, оскільки спрямовані на гарантування можливості поновлення порушених прав у майбутньому.

Так, необхідність обрання саме визначених способів забезпечення позову, зумовлена тим, що відповідач ОСОБА_2 , як власник спірної земельної ділянки на день звернення до суду з даною заявою, може у будь-який момент та у будь-який спосіб розпорядитися нею на свій власний розсуд, що істотно ускладнить ефективний захист моїх порушених прав.

Крім того, не вжиття заходу забезпечення цивільного позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме будь-яким особам, уповноваженим на виконання функцій в сфері державної реєстрації речових прав, проводити будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які записи (зміни) до відомостей щодо спірного об`єкту майна, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не забезпечить неможливості внесення змін до відповідного розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до вирішення спору по суті, що істотно ускладнить як ефективний захист моїх порушених прав так і взагалі може позбавити мене можливості поновити їх в межах процедури виконання судового рішення, яке може бути ухвалене на мою користь.

З поданих матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ Укрсоцбанк укладений договір іпотеки № 410/135/08-Ш, за яким ОСОБА_1 в іпотеку передала земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована по АДРЕСА_1 , в забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань перед іпотекодержателем за кредитним договором № 410/135/08-Пі від 24 липня 2008 року укладений між вказаними сторонами, за умовами якого, банк надав позичальнику кредит в іноземнійвалюті на суму 80 тис. доларів СІЛА, а позичальник зобов`язався повернути кредит увизначений договором строк та сплатити відсотки за користування.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованого 22 травня 2019 року вбачається, що вказану земельну ділянку ПАТ Укрсоцбанк передав у власність громадянина ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 28 березня 2019 року.

Як вбачається із тексту зазначеного договору купівлі-продажу земельної ділянки, право власності на неї зареєстровано за ПАТ Укрсоцбанк (продавцем за договором купівлі - продажу від 28 березня 2019) 20 березня 2019 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 .

Частиною 1 статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволення вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачами дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18.10.2018 по справі №183/5864/17-ц.

Таким чином, наведені в змісті заяви обставини повно не підтверджені поданими доказами, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючисьст.ст. 149 -153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до подання позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу про визнання незаконним рішення іпотекодержателя про звернення стягнення на предметіпотеки, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Радзівіл А.Г.