Справа № 574/951/18
Провадження № 2/584/322/19
УХВАЛА

26.04.2019 Путивльський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Токарєва С.М., за участю секретаря судового засідання - Зікрати Я.В., представника АТ КБ "Приватбанк" - Манзір О.Б. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Путивль заяву адвоката Міненко Сергія Анатолійовича в інтересах відповідача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Міненко С.А. в інтересах відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про стягнення з позивача АТ КБ «Притватбанк» на користь ОСОБА_1 судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6336 грн. відповідно до ст.142 ЦПК України. Заяву обгрунтовує тим, що 16.04.2019 Путивльським районним судом Сумської області було постановлено ухвалу про закриття провадження у справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування № б/н від 21.05.2013. Однак, внаслідок дій позивача відповідач змушений був звернутись до адвоката Міненко С.А. з метою захисту своїх прав та інтересів, у зв`язку з чим був укладений договір про надання правничої допомоги, на виконання якого були понесені витрати у розмірі 6336 грн.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч.6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч.9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Міненко С.А. не з`явилися, при цьому, представник відповідача у поданій заяві клопотав про розгляд питання без їх участі.

В судовому засіданні представник позивача АТ КБ «Приватбанк» - Манзір О.Б. заперечував проти задоволення вказаної заяви.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, додані до заяви, дійшов наступних висновків.

В провадженні Путивльського районного суду Сумської області перебувала цивільна справа за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування № б/н від 21.05.2013.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 16.04.2019 провадження у вказаній справі було закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Під час судового розгляду справи представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Міненко С.А. був наданий відзив на позовну заяву (а.с.37-39 т. 1), в якому представник відповідача зазначав, що детальний розрахунок та документ про понесені відповідачем судові витрати буде надано суду протягом 5 днів після вирішення справи по суті, та доданий орієнтовний розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу (а.с.40).

Аналогічне клопотання про надання відповідачеві строку на подання доказів про розмір понесених ним по справі судових витрат представником відповідача було заявлено в судовому засіданні 15.04.2019.

Після постановлення ухвали суду про закриття провадження у справі представник відповідача подав заяву в порядку ст.142 ЦПК України про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 142 ЦПК України врегульований порядок відшкодування судових витрат у зв`язку з закриттям провадження у справі.

Так, ч.5, ч.6 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача; у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі № 148/312/16-ц, викладеній в постанові від 26.09.2018 року для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Представник відповідача в заяві про відшкодування судових витрат не зазначає, в чому саме полягали необгрунтовані дії позивача, чи було зловживання стороною позивача чи її представником процесуальними правами.

Закриття судом провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України не свідчить про безпідставність та необґрунтованість позову, поданого позивачем, тим більш, що постанова Верховного Суду від 13.02.2019 по справі № 910/8729/18, висновки за якою Путивльським районним судом Сумської області було враховано при вирішенні питання щодо закриття провадженні у справі, була ухвалена судом касаційної інстанції вже після відкриття провадження у даній справі.

Отже, з викладених підстав заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Міненко С. А . про стягнення судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6336 грн. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 133, 142 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Міненко Сергія Анатолійовича про стягнення судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6336 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку через Путивльський районний суд Сумської області до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв