Справа № 2-1403/2008
Провадження №2-з/201/171/2019
У Х В А Л А

24 травня 2019р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Черновського Г.В. від 24.03.2008р. була задоволена заява ОСОБА_1 та вжиті заходи забезпечення позову: заборона нотаріусам м. Дніпра проводити дії з оформлення будь-яких угод, які направлені на відчуження майна - 1/3 частини квартири по АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 до розгляду спору по суті; заборона КП «ДМБТІ» видавати будь-які документи, які пов`язані з 1/3 частиною квартири по АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , до розгляду спору по суті.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.04.2019р. ухвала судді Черновського Г.В. від 24.03.2008р. скасована та справа направлена для продовження розгляду. Скасовуючи ухвалу від 24.03.2008р. колегія суддів посилалася на те, що на момент розгляду заяви про забезпечення позову, власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 не був, у зв`язку з чим, суд дійшов до передчасного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2019р., головуючою по справі визначено суддю Ткаченко Н.В., якій справа передана 21.05.2019р.

Пунктом 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи, що Дніпровський апеляційний суд передав питання про вжиття заходів забезпечення позову на новий розгляд вже після набрання чинності ЦПК в редакції від 03.10.2017р., то розгляд справи проводиться за правилами, що діють після набрання 15.12.2017р. законної сили змін до ЦПК України.

Ознайомившись із заявою позивача про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З наданих відповідачем до апеляційної скарги доказів вбачається, що 11.07.2007р. на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Першої ДДНК Іванчук Н.П. (зареєстровано в реєстрі за № 9-2151) ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 . 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.№19-20).

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 21.02.2019р. містить відомості про те, що 10.08.2007р. право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 було зареєстроване за ОСОБА_3 а підставі договору дарування (а.с.№ 17-18).

З огляду на те, що квартира АДРЕСА_1 не належить на праві власності відповідачу по справі, то відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти певні дії щодо майна, яке є власністю іншої особи, що не є стороною у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст.149, 150, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.