Справа № 515/1915/18
Провадження № 2/515/255/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Унгурян Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача-адвоката Давиденка К.В.

відповідача представника Борисівської сільської

ради Татарбунарського району Комерзан Г.Є.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари справу за позовом ОСОБА_1 до Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2018 року адвокат Давиденко К.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок в порядку спадкування, посилаючись на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Борисівка Татарбунарського району Одеської області померла мати позивача - ОСОБА_2. Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Вищезазначений житловий будинок з будівлями та спорудами позивач має право успадкувати як спадкоємець першої черги за законом, інших спадкоємців, що претендують на спадщину, немає.

При зверненні до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2, нотаріусом була відкрита спадкова справа №283/2013 від 2013 року, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті спадкодавця ОСОБА_2 на спадковий будинок через відсутність (ненадання) правовстановлюючого документу на вказану нерухомість.

За таких обставин, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом про визнання за ним, як спадкоємцем першої черги за законом, права власності на житловий будинок, враховуючи, що отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину по закону він позбавлений можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене спадкове нерухоме майно, який необхідно надати нотаріусу для прийняття спадку.

Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 03 грудня 2018 року було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження.

18 березня 2019 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. витребувано інформацію щодо наявності спадкової справи та кола спадкоємців до майна померлої ОСОБА_2 (а.с. 30 ).

07 травня 2019 року на виконання ухвали суду від приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. надійшли витребувані документи (а.с.33-37).

Представник позивача адвокат Давиденко К.В. в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.32).

Представник Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову (а.с. 27 ).

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на належне сповіщення позивача, його представника та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі сторін. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази в сукупності, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 3 статті 200, частини 4 статті 206 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити, виходячи з наступного.

Судом з достовірністю встановлено, що позивач є сином спадкодавця ОСОБА_2 та, відповідно, спадкоємцем першої черги за законом після її смерті на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1. В зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, приватним нотаріусом Монастирліу О.П. правомірно відмовлено останньому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно, належне спадкодавцю, що з достовірністю підтверджується дослідженими судом доказами (а.с.8). Відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок також підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні.

Так, копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13.05.2013 року підтверджується, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 19.09.2018 року (а.с.6), ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

З довідки за № 575, виданої Борисівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 21.11.2018 року слідує, що згідно запису погосподарської книги №4 особовий рахунок НОМЕР_5 за 2011-2015 роки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, була головою домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

З копії технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1, виготовленого 19.12.2013 року, замовником якого є ОСОБА_1, вбачається схематичний план земельної ділянки, на якій розташований спадковий житловий будинок, план будинку, характеристику будинку та експлікація внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень житлового будинку (а.с.9-12).

Листом нотаріуса №875/02-14 від 19 вересня 2018 року (а.с.13) підтверджується, що приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок, після смерті матері ОСОБА_2 (спадкова справа №283/2013 від 2013 року), через відсутність (ненадання) правовстановлюючого документу на вказане майно.

Звітом про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку загальною площею 123,9 кв.м, житловою площею 64,1 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 визначена вартість спадкового житлового будинку з будівлями та спорудами, яка складає 79551 грн. (а.с.14-15).

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 55865207 від 16.04.2019 року (а.с. 34) підтверджується, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, приватним нотаріусом Монастирліу О.П. відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 55205601, зареєстрована у нотаріуса за №283/2013 від 25.10.2013 року. Також, в матеріалах спадкової справи, наданої нотаріусом на запит суду, наявні копії заяв спадкоємця ОСОБА_1 щодо прийняття всієї спадщини за законом та земельної ділянки, належної його матері (а.с. 35,36) а також копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.03.2014 року за № у реєстрі 563 на вказане нерухоме майно - земельну ділянку (а.с.37), виданого по даній заяві. Інформація щодо прийняття спадщини іншими спадкоємцями - відсутня.

Відповідно до п.4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріального контори правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві».

У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Таким чином, між сторонами виникли спадкові правовідносини, які неможливо вирішити в позасудовому порядку.

За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, які є достатніми та узгоджуються між собою, у зв'язку з неможливістю отримання позивачем після смерті спадкодавця правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, при відсутності заперечень відповідача (а.с.27) та, з урахуванням роз'яснень абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно яких у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, суд вважає, що права останнього мають бути захищені, шляхом визнання за ОСОБА_1, як спадкоємцем першої черги за законом, права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1, що залишився після смерті його матері ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 15,16, 328, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 77, 78, 81, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 265, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, / паспорт серії НОМЕР_3 виданий Татарбунарський РВ УМВС України в Одеській області 18.02.1998 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_4/, як спадкоємцем першої черги за законом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1, який залишився після смерті його матері ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.А. Семенюк