Справа № 308/5308/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

17 травня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Тхір О. А., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дитину та визначення місця проживання дитини, -

Встановила:

ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 07.02.2015 року, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану виконкому Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис №11 від 07.02.2015 року; оскільки подальше збереження шлюбу суперечить охоронюваним законом інтересам сім`ї та істотним інтересам дитини, строк на примирення просить не надавати; за спільною угодою після розлучення залишити утримання дитини за нею; за спільною угодою після розлучення залишити за позивачем прізвище ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 від усіх його доходів на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття; судові витрати з розгляду даної справи після розлучення просить стягнути з відповідача.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, з наступних підстав.

В порушення п.п. 6,7, 8,9,10 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено:

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

- відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Окрім того, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та позовних вимог про стягнення аліментів, та визначення місця проживання дітей (за спільною згодою сторін) які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від правильності позовних вимог про стягнення аліментів. Крім того, строки розгляду позовних вимог про розірвання шлюбу і позовних вимог про стягнення аліментів, є різними. Кірм того, вимога про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу) розглядається за правилами наказного провадження, в порядку визначеному ст.ст. 160-173 ЦПК України.

Спільний розгляд, різних не взаємопов`язаних між собою позовних вимог, які, кірм того, підлягають розгляду за різними правилами ЦПК УКраїни, може ускладнити вирішення справи.

При цьому, в справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв`язку з цим провадження у справі і що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про стягнення аліментів, і в наслідку, може призвести до безпідставного затягування розгляду позовних вимог про стягнення аліментів.

Згідно з оригіналом квитанції № від 14.05.2019, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Як випливає з позовної заяви, позивачем заявлено три вимоги: розірвання шлюбу (немайнова вимога), стягнення аліментів (майнова вимога, проте судовий збір не підлягає стягненню відповідно до п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір»,) визначення місця проживання дітей (немайнова вимога).

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з пп.3 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пп. 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768,40 грн.

Крім того, позивач не обгрунтовує в чому полягає спір при зверненні до суду з вимогою про визначення місця проживання дитини. зазначаючи при цьому "за спільною згодою" ,не обгронтовує позов в цій частині та не додає доказів на підтвердження свої вимог, зокрема, не залучає до участі в справі Орган опіки і піклування ставлячи вимогу, яка стосується дитини, та не додає висновку ООП про розв`язання спору в цій частині та доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Виходячи з наведеного, враховуючи заявлені позивачем позовні вимоги судовий збір, який підлягає сплаті за подачу вказаного позову з двома немайновими позовними вимогами, за які передбачено сплату судового збору (про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання дитини) до суду становить - 1536,80 грн.

Таким чином, позивачу слід доплатити судовий збір у сумі 768,40 грн., та додати до заяви оригінали документа, що підтверджує його сплату за неоплачену вимогу немайнового характеру (про визначення місця проживання дитини), за ставкою, визначеною ст.4 Закону України «Про судовий збір», на рахунок суду за наступними реквізитами: Отримувач коштів: УК у м.Ужгороді/м.Ужгород/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38015610, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: 7002, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Призначення платежу: *;101;___(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області(назва суду, де розглядається справа).

Крім того, інформація про платіжні реквізити щодо сплати судового збору відображена, зокрема, на офіційному веб-порталі Судової влади України на сторінці Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланням https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/zbr/.

Згідно ч.1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866, передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт.

У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Дана позовна заява по змісту та формі в частині позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України, а саме:

- у позовній заяві необхідно уточнити учасників справи ( орган опіки і піклування має бути зазначений як третя особа в справі);

- необхідно викласти обставини та зазначити докази, які підтверджують незгоду або згоду відповідача на визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини. Позивач зазначає, що є спільна угода з відповідачем щодо визначення місця проживання дитини, проте не додає такої до справи, а зі змісту позовних вимог в цій частині взагалі незрозуміло в чому саме полягає такий спір та на підставі чого заявлена така позовна вимога, оскільки позивач зазначає, що між нею та відповідачем вже досягнуто згоди з урегулювання даного питання.

- до матеріалів позовної заяви не додано висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають проживати з дитиною, а також на підставі інших документів, що стосуються справи, як це передбачено ст. 19 СК України;

- не зазначено доказів, які підтверджують місце проживання дитини разом з матір`ю або батьком;

- звертаючись з позовом до суду, позивачем не надано характеризуючих даних про особу матері (батька) дитини, їх майновий стан та житлові умови, інше;

- позивачем не надано довідки та характеристики з місця роботи і місця проживання, інші документи, що характеризують батьків і їх відношення до дитини, поведінку за місцем роботи і за місцем проживання, а також акти обстеження житлових умов батьків, на предмет визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 185 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

Ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дитину та визначення місця проживання дитини- залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви шляхом подання її нової редакції з долученням необхідних документів та доказів, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали, роз`яснивши, що у випадку, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.А.Тхір