Провадження № 22-ц/802/359/19 Категорія: 29 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,

секретар судового засідання - Концевич Я.О.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1 .,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Моторне (транспортне) страхове бюро України, Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз», про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 21 травня 2017 року з вини відповідача ОСОБА_2 на вул.Ветеранів у м.Луцьку сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mazda» державний номерний знак НОМЕР_1 під його керуванням та належного їй автомобіля «Smart City» державний номерний знак НОМЕР_2 , у результаті якої належний їй автомобіль отримав механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час ДТП була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз» згідно поліса АК/3953582 від 21.03.2017.

22.05.2017 вона повідомила страхову компанію про настання страхового випадку, 10.07.2017 написано заяву про виплату страхового відшкодування, проте станом на 04 грудня 2017 року ні страхового відшкодування, ні будь-якої відповіді від страхової компанії не отримано.

Неправомірними діями відповідача їй завдано майнову шкоду, що підтверджується звітом № 2017/3364 про оцінку транспортного засобу від 20.11.2017, складеним експертом Гуль В.І. , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту належного їй автомобіля становить 134474,46 грн., а розмір матеріального збитку складає 97541,78 грн.. Вартість проведеного експертного заключення становить 1000 грн..

Також відповідачем завдано їй і моральну шкоду.

З урахуванням наведеного, просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь 97541,78 грн. майнової шкоди, 1000 грн. витрат на послуги експерта, 10000 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5000 грн. моральної шкоди та 83,08 грн. судового збору.

У решті позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення в частині відмови у позові про відшкодування майнової шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення - про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 , посилаючись на її безпідставність та законність і обґрунтованість судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

У поясненнях на апеляційну скаргу представник Приступа Л.Л. від імені третьої особи - МТСБУ зазначає, що Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» на даний час не перебуває у процесі припинення, не визнане банкрутом і не ліквідоване, а отже самостійно повинне виконувати зобов`язання за укладеними договорами.

Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» відзив на апеляційну скаргу не подавало.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав та просить її задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача 97541,78 грн. майнової шкоди, 1000 грн. витрат на послуги експерта та судові витрати по справі.

Відповідач та його представник апеляційну скаргу заперечили та просять залишити її без задоволення.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що 21.05.2017 з вини відповідача на вул.Ветеранів у місті Луцьку сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mazda-626» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля «Smart City» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_3 , у результаті якої належний позивачу автомобіль «Smart City» отримав механічні пошкодження (т.1 а.с.6).

На момент настання страхової події цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз» згідно поліса АК/3953582 від 21.03.2017, яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду майну третіх осіб у розмірі 100000 грн., франшиза - 0 грн. (а.с.94).

Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п.9 ч.1 ст.7 Закону України «Про страхування» відноситься до видів обов`язкового страхування.

Згідно преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування

цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних

засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до 22.1. ст.22 цього Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу визначено у ст.29 Закону.

Підставою звернення з позовними вимогами про відшкодування майнової шкоди до відповідача ОСОБА_2 , як до винної особи позивач зазначила ст.ст.1166, 1187 ЦК України.

Разом із тим, позивач не довела належними та допустимими доказами, що зазначені кошти має сплатити саме відповідач.

Позивач просить стягнути пов`язану із пошкодженням належного їй автомобіля майнову шкоду у розмірі 97541,78 грн., що підтверджується звітом № 2017/3364 про оцінку транспортного засобу від 20.11.2017 (а.с.7-48).

Ліміт цивільно-правової відповідальності відповідача за шкоду майну третіх осіб ПрАТ «Європейський страховий союз» згідно поліса АК/3953582 від 21.03.2017 визначено у розмірі 100000 грн., франшиза - 0 грн. (а.с.94)

Оскільки заявлений до стягнення розмір страхового відшкодування не перевищує ліміт цивільно-правової відповідальності відповідача за шкоду майну третіх осіб, то посилання позивача на наявність підстав для стягнення майнової шкоди із відповідача - не ґрунтуються на нормах спеціального законодавства.

Відповідно до вимог ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку із відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону).

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц та у постанові Касаційного цивільного суду від 03.04.2019 у справі № 127/12199/15-ц.

Відповідно до вимог ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування майнової шкоди відповідачем ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що суб`єктом, який має задовольнити вимогу позивача, є третя особа - страховик відповідача, або ж МТСБУ при настанні передбачених законом випадків, у зв`язку із чим позивач не позбавлена права на звернення для відшкодування їй страхових виплат у відповідності до визначеного законодавством порядку.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування рішення в оскаржуваній частині, яке ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді