Справа № 204/1446/19
Провадження № 2/204/854/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Невеселій К.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача адвоката Вісіцької В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і зняття його з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила ухвалити рішення, яким:

- визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , відповідача - ОСОБА_3 ;

- зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Управління у сфері державної реєстрації відділ обліку фізичних осіб Дніпровської міської Ради області зняти з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідача - ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що вона є власницею 5/6 частин житлового приміщення, а саме однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю. Також у квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, відповідач тривалий час у квартирі не проживає, житлом не користується, своїх речей в ній не залишила, комунальні послуги та витрати на утримання житла не сплачує. Згідно реєстраційних даних, внесених до паспорту громадянина України Новоселицьким РС УДМС України в Чернівецькій області, ОСОБА_2 24 липня 2013 року знято з реєстрації місця проживання у АДРЕСА_1 , та цього ж дня, 24.07.2013 року, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , дитина ОСОБА_5 , 2008 р.н . , зареєстрований та мешкає за місцем реєстрації матері - ОСОБА_2 Проте, відповідно до даних картотеки з питань реєстрації фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Управління у сфері державної реєстрації відділу обліку проживання фізичних осіб Дніпровської міської Ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (з 21.03.2008 р. по теперішній час). Факт, того що відповідач зареєстрована в квартирі позивача створює їй незручності, позбавляє права на вільне розпорядження та користування своєю власністю, змушує нести зайві витрати, пов`язані зі сплатою витрат на житлово-комунальні послуги. Наявність реєстрації відповідача у квартирі ставить позивача у тяжке матеріальне становище, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду.

Судом вірно визначено найменування третьої особи - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 представник позивача - адвокат Вісіцька В.В., кожна окремо, підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіславши на адресу суду письмову заяву відповідно до якої заперечувала проти задоволення позовних вимог, у зв`язку з їх безпідставністю, зазначивши, що 24.07.2013 року вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , тобто в липні 2013 року вчинила всі необхідні дії для зняття з реєстрації у спірній квартирі.

Представник третьої особи - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, клопотав перед судом про вирішення справи відповідно до діючого законодавства.

Вислухавши позивача, представника позивача, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, у зв`язку з наступним.

В судовому засіданні встановлено, що власником 5/6 часток квартири АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 жовтня 2018 року є ОСОБА_1 (арк.с.12, 13).

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпоряджання своїм майном.

Як вбачається з довідки Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Управління у сфері державної реєстрації відділу обліку проживання фізичних осіб від 18 вересня 2018 року № 14/5-8661 відповідно до даних картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 25.11.1999 року до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_5 року), та з реєстраційного обліку знятий з 25.07.2018 року. Склад зареєстрованих осіб на день смерті ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 року) 2 (дві) особи: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 21.03.2008 року по теперішній час; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 21.04.2011 року по Ф-А матері по теперішній час (арк.с.17).

Відповідно до Акту від 23.03.2019 року, складеного: головою ОСББ «Кедріна - 49» Жуковською Надією Василівною, квартиронаймачами - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , сусідкою ОСОБА_10 , в оглянутій комісією однокімнатній квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не проживають, їх особисті речі відсутні. Приблизно п`ять років ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 не проживали, в квартирі не з`являлись (арк.с.24-25).

Зазначені обставини підтвердили свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , допитані в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_12 допитана в судовому засіданні пояснила суду, що вона є головою ОСББ, знає усіх мешканців будинку. Власником квартири був ОСОБА_13 , деякий час він проживав у квартирі з дружиною та дитиною. Потім дружина поїхала. З 2016 року утримує квартиру і сплачує комунальні послуги позивач.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що позивач проживала у спірній квартирі з 2014 року разом з чоловіком. Будь - яких інших осіб, які б проживали у квартирі, вона не бачила.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об`єктивно підтверджуються зібраними у справі доказами.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, позивач, відповідно до вимог ст.12 ЦПК України, довела за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.76-78 ЦПК України, зазначені у позовній заяві обставини того, що у квартирі АДРЕСА_2 , відповідач не проживає понад один рік, а лише зареєстрована в ній.

Питання про належність та допустимість доказів по справі, вирішується тільки на підставі застосування норм матеріального права та з урахуванням поданих сторонами доказів у справі.

Відповідно до ч.2 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність прописки само по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням.

Отже, позовні вимоги позивача про визнання ОСОБА_14 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи вимогу про зобов`язання Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_1 , суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи вказану норму, задоволення позову власника про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, і є належним способом усунення перешкод у користуванні власністю, а рішення суду - підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання, позовні вимоги про зобов`язання Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_1 , не підлягають задоволенню, оскільки визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є достатньою підставою для зняття її з реєстраційного обліку.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючисьст.ст.12,13,76-82,141,258,259,263-265,273 ЦПК України, ст.ст. 317,319,321,386,391,405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і зняття його з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар