Справа № 180/183/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03 травня 2019 р. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 180/183/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство "Центр надання комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м. Марганця" про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
В С Т А Н О В И В :
31 січня 2019 року позивач звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство "Центр надання комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м. Марганця" про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Вказана квартира не приватизована та перебуває у комунальній власності.
Ордер на квартиру видавався ще у 1958 році її бабусі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 21.08.2007 року.
Оскільки вона постійно проживала разом зі своєю бабусею у вищезазначеному жилому приміщення, то відповідно до ст. 64 Житлового Кодексу Української РСР набула всі права та обов'язки наймача, згідно яких члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язання, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать: дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо осби, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.
Відповідно до статті 106 ЖК України вона має право бути наймачем, тому як у раз смерті наймача або втрати ним права на житлове приміщення, право вимагати визначення його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення, замість попереднього наймача, належить будь-якому членові сім'ї наймача.
На даний час у зазначеній квартирі значиться зареєстрованими: вона, її донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, її син ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4, а також її брат ОСОБА_2, який з 2001 року у вказаній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні квартири не приймає. У звязку з реєстрацією останнього у вказаній квартирі, вона позбавлена можливості користуватися субсидією. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, тому за захистом своїх прав та інтересів вона вимушена звернутись до суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від 20 лютого 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.
Представник Комунального підприємства "Центр надання комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м. Марганця" - ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, додав копію акту обстеження від 17.01.2019 року, доповнень по суті справи не має.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, вважає за необхідне позов задовольнити , виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обстави-ни, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6. Квартира є неприватизованою та перебуває у комунальній власності.
Ордер на вищевказану квартиру видавався ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у 1958 році, яка приходилася позивачці бабусею.
За життя ОСОБА_3 постійно проживала разом зі своєю онукою ОСОБА_1 у вищезазначеному жилому приміщенні, вели спільне господарство.
21 серпня 2007 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 22 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 625 (а.с.4).
Після смерті останньої, позивач продовжує проживати у вказаній квартирі.
Оскільки позивач постійно проживала разом зі своєю бабусею у вищевказаній квартирі і вели спільне господарство, то відповідно до ст. 64 Житлового Кодексу Української РСР вона набула всі права та обов'язки наймача, згідно яких члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.
Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язання, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать: дружина наймача, їх діти і батьки.
Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.
Частиною 1 ст. 106 Житлового кодексу України передбачено, що повнолітні члени сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.
Так, як позивач ОСОБА_1 являлася членом сім'ї наймача - ОСОБА_3, померлої 21.08.2007 року, то відповідно до статті 106 ЖК України, вона має право бути наймачем вказаної квартири, оскільки в разі смерті наймача або втрати ним права на житлове приміщення, вона має право вимагати визначення її наймачем, за раніше укладеним договором найму жилого приміщення, замість попереднього наймача.
На даний час у зазначеній квартирі значиться зареєстрованими: позивач ОСОБА_1, її донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4, а також її брат ОСОБА_7, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою КП «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м. Марганця» від 17.02.2019 року за № 95 ( а.с. 5).
З 2001 року відповідач у вказаній квартирі не проживає, участі в утриманні квартири не приймає, комунальні платежі не сплачує, його особистих речей у квартирі не має.
Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає.
Позивач самостійно вносить плату за користування комунальними послугами з: централізованого постачання холодної води і водовідведення; за користування електроенергією та природним газом, заборгованості не має, крім того вона уклала договір з КП «Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Дніпропетровської обласної ради» про надання їй комунальних послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення за № 11-15-20 від 27.09.2017 року, що підтверджується довідками про розмір платежів та копією договору ( а.с. 7-10).
Внаслідок реєстрації у квартирі відповідача, позивач позбавлений можливості оформити субсидію та вимушена сплачувати високу вартість комунальних послуг, оскільки реєстрація відповідача в квартирі є підставою для включення останньої у довідку про склад сімї, яка необхідна при призначенні субсидії, а тому за захистом своїх прав та інтересів вона вимушена звернутись до суду.
Актом від 17.01.2019 року, затвердженого КП «ЦКП КМ» підтверджується, що ОСОБА_2, значиться зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_7, однак за вказаною адресою з 2001 року не проживає ( а.с.6).
Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також і довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 16.02.2019 року ( а.с.14).
Таким чином, судом встановлено, що відповідач мав можливість користуватися спірним житловим приміщенням, ні позивач, ні члени його сімї, перешкод йому не чинив, майно та речі відповідача у квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало, відтак його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Згідно ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відсутність відповідача за місцем мешкання понад шести місяців, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому приміщенні більше ніж шести місяців, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, у звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачем доданою до матеріалів справи квитанцією ( а.с.1).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.64,71,72,106 Житлового Кодексу Української РСР, ст.ст. 2,3,4,6,9,10,12,13,19,28,76,81,141,247,258,259,263-265,274-277,280-283,289,354-355 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство "Центр надання комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м. Марганця" про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовільнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О. С. Янжула