ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року

м. Харків

Справа № 623/1085/16-ц

Провадження № 22-ц/818/1957/19

Харківський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бровченко І.О.,

суддів: Бурлака І.В., Колтунова А.І.,

за участю секретаря Гуржій І.В.,

учасники справи:

позивач Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області,

позивач - Ізюмська міська рада Харківської області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Ізюмської міської ради на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 лютого 2019 року в складі судді Герцова О.М.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року представник Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до постанови Борівського районного суду від 18 грудня 2012 року та Ухвали Вищого Адміністративного Суду від 11 грудня 2014 року встановлено, що рішення сесії №2551 від 12 вересня 2008 року є протиправним, а звільнення ОСОБА_2 є незаконним. Загальна сума шкоди, завданої територіальній громаді міста Ізюм Харківської області за незаконне звільнення ОСОБА_2 з 31 липня 2008 року та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_2 з 31 липня 2008 року по 20 вересня 2015 року та за період поновлення на посаді з 21 вересня по 17 листопада 2015 року за судовим рішенням склала 512769,60 грн. (450411,91+62357, 69 грн). Просили стягнути з ОСОБА_1 , матеріальну шкоду, заподіяну територіальній громаді міста Ізюм Харківської області при здійсненні ним повноважень Ізюмського міського голови на підставі Рішення 40 сесії Ізюмської міської ради 5 скликання від 08 серпня 2008року № 2494 за фактом незаконного звільнення12 вересня 2008 року першого заступника міського голови з питань управління житлово - комунальним господарством Шевченко Л.Ф. в розмірі 512769,60 грн. та судові витрати на користь виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області.

18 серпня 2016 року представником позивача надано до суду заяву про збільшення позовних вимог, оскільки загальна сума шкоди завданої територіальній громаді міста Ізюм Харківської області за незаконне звільнення ОСОБА_2 з 31.07.2008 року та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_2 з 31 липня 2008 року по 20 вересня 2015 року та за період поновлення на посаді з 21 вересня по 17 листопада 2015 року за судовим рішенням склала 677836,43 грн.

30 січня 2017 року представником позивача надано до суду заяву про збільшення позовних вимог, оскільки після перерахунку компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 31.07.2008 року по 30.07.2016 року з урахуванням індексу заробітної плати та врахуванням вже виплаченої суми заробітної плати та компенсації, внаслідок чого ОСОБА_2 було додатково сплачено суму у розмірі 6359,76 грн. Остаточно просив стягнути з відповідача у справі суму у розмірі 684196,19 грн.

01 березня 2017 року представником позивача надано до суду заяву про збільшення позовних вимог, оскільки після стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з несвоєчасним виконанням постанови Борівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року у сумі 60963,80 грн. за час вимушеного прогулу з 31.07.2008 року по 20.09.2015 року. Остаточно просив стягнути з відповідача у справі суму у розмірі 745159,99 грн.

15 січня 2018 року представник позивача у справі ОСОБА_5 надала відповідь на відзив, де зазначила, що регламентом Ізюмської міської ради 5 скликання прямо передбачена необхідність оповіщення громадян міста та депутатів про скликання сесії міської ради виключно шляхом опублікування відповідного повідомлення в сеті «Обрії Ізюмщини».

ОСОБА_1 , який на той час виконував обов`язки міського голови, під час винесення розпорядження № 311 від 11 вересня 2008 року про скликання позачергової сесії Ізюмської міської ради Харківської області на 12 вересня 2008 року не було враховано необхідність опублікування відповідного повідомлення в газеті «Обрії Ізюмщини».

Таким чином, ОСОБА_1 свідомо порушив п.9 ст .9 регламенту Ізюмської міської ради 5 скликання.(а.с.175-178 т.2).

Представник Ізюмської міської ради Швидченко Ю.В. просила стягнути на користь виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області з ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну територіальній громаді міста Ізюм Харківської області при здійсненні ним повноважень Ізюмського міського голови на підставі рішення 40 сесії Ізюмської міської ради 5 скликання від 08 серпня 2008 року № 2494 за фактом незаконного звільнення 12 вересня 2012 року першого заступника міського голови з питань управління житлово-комунального господарства Шевченко ОСОБА_6 в розмірі 745159,99 грн та судові витрати на користь виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області.

Представник Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Кисельова Н.С. просила стягнути на користь виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області з ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну територіальній громаді міста Ізюм Харківської області при здійсненні ним повноважень Ізюмського міського голови на підставі рішення 40 сесії Ізюмської міської ради 5 скликання від 08.08.2008 року № 2494 за фактом незаконного звільнення 12 вересня 2012 року першого заступника міського голови з питань управління житлово-комунального господарства Шевченко Леоніда Федоровича в розмірі 745159,99 грн та стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на користь виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області.

У судовому засіданні представники позивачів просили позовні вимоги задовольнити та відшкодувати шкоду в порядку регресу завдану Ольшанським ОСОБА_7 .

Відповідач у справі ОСОБА_1 у судовому засіданні та письмових поясненнях вказав, що не є суб`єктом повної матеріальної відповідальності. Не існує жодного рішення суду де б було доведено його вину у незаконному звільненні першого заступника Ізюмського міського голови Шевченко Л.Ф.. Більш того ОСОБА_1 не було залучено ні у якості відповідача, ні у якості третьої особи у жодну справу, де розглядалося питання незаконного звільнення ОСОБА_2 , його поновлення на посаду та виплату вимушеного прогулу. Враховуючи те, що його не було залучено до участі у жодній справі по поновленню ОСОБА_2 на посаді, ОСОБА_1 вважає, що у Виконавчого комітету Ізюмської міської ради немає правових підстав для пред`явлення до нього даного позову в порядку регресу.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні та поясненнях вважав за необхідне залучення співпозивачів у справі, що може бути здійснено за клопотанням позивача, також просив позовну заяву Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, який не наділений повноваженнями звертатися до суду про відшкодування нанесеної матеріальної шкоди керівником Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, повернути позивачу.

Третя особа у справі ОСОБА_4 у судовому засіданні та письмовому поясненні, вказав, що постановою Борівського районного суду від 18 грудня 2012 року, визнано незаконним звільнення ОСОБА_2 з посади першого заступника міського голови з питань ЖКГ. Дане рішення привело до негативних наслідків у вигляді значних фінансових втрат, чим було завдано значної шкоди територіальній громаді міста Ізюм. Зазначив, що відповідальність у справі повинна нести особа, яка порушила порядок звільнення, що встановлений відповідним законодавством. Розгляд справи просив проводити без його участі за наявними у справі доказами.

Третя особа у справі ОСОБА_3 до суду з`явився, клопотань або заперечень не надав.

23 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про вступ у справу, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки рішення суду, яке буде ухвалено у справі може вплинути на його права та обов`язки, зокрема у частині можливості виплати Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, у відповідності до постанови Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012 року та рішення Виконавчого комітету Ізюмської міської ради №0452 від 17.09.2015 року «Про виплату середнього заробітку за вимушений прогул на користь ОСОБА_2 »(а.с.154-155 т.1)

01 березня 2017 року ухвалою Ізюмського міськрайонного суду залучено ОСОБА_2 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.(а.с.177 т.1).

26 вересня 2017 року та 10 січня 2018 року відповідач у справі ОСОБА_1 надав до суду заперечення, де зазначив, що оскільки він не є суб`єктом повної матеріально відповідальності, представником позивача не надано належних та допустимих доказів, які б доводили, що шкода заподіяна саме з вини відповідача, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовної заяви. Крім того, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2017 року по адміністративній справі № 623/2323/16-а(яка набрала чинності) встановлено, що протокол засідання тимчасової комісії з проведення службового розслідування № 1 від 26.01.2016 року не є правовим актом індивідуальної дії(а тому не породжує жодних правових наслідків), та визнано незаконним дії щодо винесення Ізюмським міським головою ОСОБА_3 розпорядження № 045 від 21.01.2016 року про створення тимчасової комісії для проведення службового розслідування та скасовано зазначене розпорядження.

16 листопада 2017 року ухвалою Ізюмського міськрайонного суду залучено Ізюмського міського голову Марченка В.В. та депутата Ізюмської міської ради Божкова О.А.(колишнього Ізюмського міського голову) до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.(а.с.126-127 т.2)

19 січня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, де зазначив, що суду необхідно залучити співвідповідачами до даній справі, посадових осіб, які дійсно своїми умисними діями в січні 2010 року не допустили розгляд Ізюмською міської ради питання, щодо його поновлення на посаді у відповідності до вимог Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». В грудні 2012 року не допустили негайне виконання постанови Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012 року, в частині поновлення його на посаді. В січні 2015 року не допустили виконання постанови Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012 року, яка набрала законної сили на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.12.2014 року. В вересні 2015 року зловживаючи своїми повноваженнями внесли до рішення Ізюмської міської ради, всупереч вимогам законодавства України, про подовження йому строку повноважень на посаді першого заступника. В листопаді 2015 року безпідставно, з метою привласнення, провели донарахування середньої заробітної плати за час затримки виконання постанови Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012 року, як за час вимушеного прогулу, що потягло за собою донарахування сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати з затримкою виконання судового рішення.

Враховуючи, що залучення співвідповідачів, може буди здійснено лише за клопотанням позивача, а суд самостійно це питання не вправі вирішувати вважав, що Ізюмський міськрайонний суд зобов`язаний врахувавши всі викладені вище недоліки та умисні дії позивача по недопущенню належного розгляду даної цивільної справи з метою недопущення реального відшкодування винними нанесених територіальній громаді м. Ізюм збитків, у відповідності до ст. 262 ЦПК України винести окрему ухвалу про необхідність усунути допущені позивачем недоліки.

17 травня 2018 року ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 та ОСОБА_8 та залучено у якості співпозивача Ізюмську міську раду Харківської області.(а.с.8-9 т.3).

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 лютого 2019 року в задоволенні позовних вимог Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, Ізюмської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовлено.

В апеляційній скарзі Ізюмська міська рада в особі її голови просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що саме під виконанням повноважень Ізюмського міського голови Ольшанським К.С. рішенням сесії № 2551 від 12 вересня 2008 року був звільнений ОСОБА_2 , а судовими рішеннями встановлено, що звільнення є протиправним. Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви, яка була предметом розгляду у суді першої інстанції.

У відзивах на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Крім того, ОСОБА_2 просить винести окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності Ізюмського міського голови Марченко В.В. за внесення до позовної заяви (заяви про збільшення позовних вимог) та апеляційної скарги завідомо недостовірної інформації щодо суми нанесеної матеріальної шкоди, нарахуванні середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу не у відповідності до законодавства України та ухилення від оподаткування виплачених (нарахованих) йому грошових коштів.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, Харківський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідає вимогам ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявним в матеріалах доказами, що постановою Борівського районного суду Харківської області від 18 листопада 2012 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано дії Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, Ізюмської міської ради, Ізюмського міського голови з приводу скликання та проведення 44 сесії Ізюмської міської ради 5 скликання у відповідності до її регламенту не правомірними. Визнано незаконним та скасовано рішення Ізюмської міської ради 44 скликання сесія 5 скликання № 2551 від 12 вересня 2008 року "Про звільнення першого заступника міського голови з питань управління житлово-комунального господарства Шевченко Л.Ф.». Поновлено ОСОБА_2 на посаді першого заступника Ізюмського міського голови з питань управління житлово-комунального господарства з 31 червня 2008 року. Стягнуто з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток, за час вимушеного прогулу з 31 червня 2008 року станом на день звільнення (по 5350,46 грн. щомісяця) з урахуванням виплаченої суми за розпорядженням по Виконкому Ізюмської міської ради № 175-К від 11.09.2008 року. Допустити негайне виконання постанови суду про стягнення заробітної плати у межах стягнення за один місяць. Стягнуто в солідарному порядку з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, Ізюмської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_2 компенсацію за нанесену моральну шкоду у сумі 5000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судовим рішенням Борівського районного суду Харківської області від 18 листопада 2012 року встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської обл. працював на посаді першого заступника Ізюмського міського голови з питань житлово-комунального господарства з 05 травня 2006 року на підставі рішення № 0006 1сесії Ізюмської міської ради 5 скликання від 29 квітня 2006 року та розпорядження № 098-К по виконкому Ізюмської міської ради від 04 травня 2006 року.

Розпорядженням №134-К від 31 липня 2008 року по Виконавчому комітету Ізюмської міської ради його було звільнено з займаної посади за недотримання вимог, пов`язаних із проходженням державної служби, передбачених ст.16 Закону України «Про державну службу», на виконання припису Ізюмського міжрайонного прокурора № 828 вих. 08 від 08 травня 2008 року „Про усунення порушень вимог Закону України «Про державну службу`та рішення 36 сесії Ізюмської міської ради 5 скликання № 2242 від 28 травня 2008 року.

11 вересня 2008 року Ізюмським міжрайонним прокурором Харківської області було винесено протест № 1741 на розпорядження №134-К від 31 липня 2008 року, оскільки дане розпорядження суперечить діючому законодавству і тому підлягає скасуванню, так як відповідно до ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні`до повноважень міського голови не входять повноваження зі звільнення першого заступника міського голови.

11 вересня 2008 року розпорядженням №175-К по Виконавчому комітету Ізюмської міської ради, на виконання протесту Ізюмського міжрайонного прокурора Харківської області №1741 від 11 вересня 2008 року скасовано розпорядження Ізюмського міського голови №134-К від 31 липня 2008 року та позивача поновлено на посаді першого заступника міського голови з питань управління житлового-комунального господарства з 01 серпня 2008 р. з виплатою середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з 01 серпня по 11 вересня, згідно ст. 235 КЗпП України.

11 вересня 2008 року винесено припис Ізюмського міжрайонного прокурора №1742 вих. 08 „Про усунення порушень вимог Закону України «Про державну службу» з вимогою вирішити питання про припинення повноважень першого заступника Ізюмського міського голови Шевченка Л.Ф.

11 вересня 2008 року в.о. Ізюмського міського голови прийняте розпорядження №311 „Про скликання позачергової 44 сесії Ізюмської міської ради 5 скликання з наступним порядком денним: 1) Про внесення змін до бюджету м.Ізюма на 2008 рік. Доповідач: Семотюк Олег Михайлович, перший заступник міського голови з питань управління житлово-комунальним господарством. 2) Про звернення депутатів Ізюмської міської ради 5 скликання до голови Харківської обласної державної адміністрації Аракова А.Б. Доповідач: Семотюк Олег Михайлович, перший заступник міського голови з питань управління житлово-комунальним господарством. 3) Про звернення депутатів Ізюмської міської ради 5 скликання до Харківської міської ради. Доповідач: Семотюк Олег Михайлович, перший заступник міського голови з питань управління житлово-комунальним господарством. 4) Про звернення депутатів Ізюмської міської ради 5 скликання до Донецької міської ради. Доповідач: Семотюк Олег Михайлович, перший заступник міського голови з питань управління житлово-комунальним господарством.

Відповідно довідки Ізюмської радіокомпанії „Радіо-Ізюм від 12.09.2009 р. 12 вересня 2008 р. в передачі місцевого радіомовлення була озвучена інформація про скликання пленарного засідання позачергової 44 сесії Ізюмської міської ради 5 скликання. Час початку засідання о 15 годині. Місце проведення засідання зала засідань у приміщенні за адресою: площа Центральна 1.

Відповідно рішення Ізюмської міської ради Харківської області 44 сесії 5 скликання №2543 від 12.09.2008 р. було затверджено порядок денний пленарного засідання в якому п.8 вказане питання „Про звільнення першого заступника міського голови з питань житлово-комунального господарства Шевченка Л.Ф. Доповідач: Сивак-Блик Олена Валентинівна, завідувач юридичного відділу виконавчого комітету Ізюмської міської ради.

12 вересня 2008 року на виконання припису Ізюмського міжрайонного прокурора Харківської обл. №1742 від 11.09.2008 р., „Про усунення порушень вимог Закону України «Про державну службу`рішенням Ізюмської міської ради Харківської області 44 сесії 5 скликання №2551 ОСОБА_2 знову було звільнено від займаної посади заступника Ізюмського міського голови за недотримання вимог, пов`язаних із проходженням державної служби, передбачених ст.16 Закону України «Про державну службу».

Відповідно п.7, 8 ст.4 Регламенту Ізюмської міської ради 5 скликання затвердженого рішенням 2 сесії Ізюмської міської ради 5 скликання № 0039 від 29.06.2006 року рішення про скликання міської ради доводиться до відома депутатів і населення не пізніше як за 10 днів до сесії шляхом письмового повідомлення, а у виняткових випадках не пізніше як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається винести на розгляд ради.

Апарат ради забезпечує можливість отримання кожним депутатом проектів рішень та інших матеріалів, необхідних для її проведення, не пізніше ніж за 10 днів до її відкриття. Документи до позачергової сесії надаються депутатам за добу.

Відповідно п.9 ст.8 Регламенту рішення про скликання сесії міської ради доводиться до відома депутатів і громадян міста шляхом опублікування відповідного повідомлення в газеті „Обрії Ізюмини пізніше як за 10 днів до пленарного засідання, а у виняткових випадках не пізніше як за один день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається винести на розгляд ради.

Відповідно п.3 ст.10 Регламенту додаткові питання включаються до порядку денного ( якщо вони підготовлені відповідно до вимог цього Регламенту), якщо за них проголосує більше 1/3 депутатів від присутніх на засіданні. ( а.с.243,244,245, 246 т.2).

З наведеного вище вбачається, що позачергова сесія міської ради може бути скликана лише в разі надзвичайної ситуації природного, техногенного чи іншого характеру з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами.

Як слідує з матеріалів справи, підстав для скликання позачергової 44 сесії Ізюмської міської ради у відповідності до передбачених законодавством ситуацій не існувало.

Крім того було грубо порушено порядок скликання та проведення позачергової 44 сесії 5 скликання Ізюмської міської ради відповідно вказаних вище вимог Регламенту та ст.ст.42, 46 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, саме: - несвоєчасне, та у засіб, не передбачений Регламентом, оповіщення депутатів і громадян міста про пленарне засідання; неповідомлення позивача ОСОБА_2 про розгляд питання про його звільнення та усунення його від можливості дати пояснення по цьому питанню; включення до порядку денного сесії додаткового питання „Про звільнення першого заступника міського голови з питань житлово-комунального господарства ОСОБА_2 ., що суд розцінює , як упереджене ставлення до ОСОБА_2 , оскільки на розгляд сесії можливо було винести лише питання про розгляд припису Ізюмського міжрайонного прокурора Харківської обл. №1742 від 11.09.2008 р., „Про усунення порушень вимог Закону України «Про державну службу».

Після скасування 11.09.2008 р. розпорядженням №175-К по Виконавчому комітету Ізюмської міської ради, на виконання протесту Ізюмського міжрайонного прокурора Харківської обл. №1741 від 11.09.2008 р. розпорядження Ізюмського міського голови №134-К від 31.07.2008 р. та позивача поновлено на посаді першого заступника міського голови з питань управління житлового-комунального господарства з 01 серпня 2008 р. з виплатою середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з 01 серпня по 11 вересня, згідно ст..235 КЗпП України, фактичного поновлення його на роботі не відбулося, запис в трудову книжку про поновлення на роботі, не внесено (а.с.187-зворот), до роботи його допущено не було, що також свідчить про порушення цивільних та трудових прав позивача.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 грудня 2014 року постанову Борівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року залишено в силі.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд касаційної інстанції виходив з того, що відповідачем було порушено порядок скликання та проведення позачергової 44 сесії 5 скликання Ізюмської міської ради відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту Ізюмської міської ради, а саме: проведено несвоєчасне та у спосіб, не передбачений Регламентом, оповіщення депутатів і громадян міста про пленарне засідання.

Порушення встановленої законодавством процедури ухвалення рішення може бути підставою для скасування цього рішення, якщо допущене порушення вплинуло або могло вплинути на його правильність.

Ухвалення рішення, наслідком якого є припинення публічної служби, без дотримання зазначеного порядку і процедури могло вплинути на його правильність.

Відповідачем у справі № К/800/26592/13 було визначено Ізюмська міська рада Харківської області, Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 29.01.2015 року виправлено описку в постанові Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012 року. Вказано в мотивувальній та резолютивній частинах вказаного судового рішення дату поновлення Шевченка Леоніда ОСОБА_9 на посаді першого заступника Ізюмського міського голови з питань управління житлово-комунального господарства з 31 липня 2008 року.

Додатковою постановою Борівського районного суду Харківської області від 15.07.2015 року доповнено постанову Борівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Ізюмської міської ради Харківської області, Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа Ізюмський міський голова ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Встановлено строк подання виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області звіту про виконання судового рішення (постанови Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012 року) до 04 серпня 2015 року.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління МВС України в Харківській області, Державної казначейської служби України, голови Ізюмської міської ради Харківської області Божкова О.А. про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 у відшкодування шкоди штраф у сумі 425грн, втрачений заробіток в сумі 88385грн та у відшкодування моральної шкоди 10000грн. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судове рішення від 21 серпня 2013 року мотивоване тим, що 22 липня 2008 року оперуповноваженим міжрайонного відділу Зміїв-Балаклія УБОЗ ГУМВС України в Харківській області було складено протокол про адміністративне правопорушення за п.г ч.1 ст.5 Закону України Про боротьбу з корупцією відносно першого заступника Ізюмського міського голови Харківської області Шевченка Леоніда Федоровича.

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 18 серпня 2008 року його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 425 грн., який позивачем було сплачено.

Ізюмським міжрайонним прокурором Харківської області 11.09.2008 року було направлено до Ізюмського міського голови припис про усунення порушень вимог Закону України Про державну службу. На підставі цього припису відбулося засідання Ізюмської міської ради та рішенням № 2551 від 12.09.2008 року Ізюмської міської ради Харківської області ОСОБА_2 був звільнений з посади першого заступника Ізюмського міського голови з питань управління житлово-комунального господарства за недотримання пов`язаних із проходженням державної служби вимог, передбачених ст.16 Закону України Про державну службу.

Саме за приписом прокурора було винесено рішення про звільнення позивача з посади за скоєння ним корупційного діяння, що унеможливлювало знаходження позивача на посаді як держслужбовця.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 16 грудня 2009 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 18 серпня 2008 року скасовано, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Оскільки позивача у зв`язку з незаконним притягненням до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу було звільнено із займаної посади, а справу про адміністративне правопорушення за п.г ч.1 ст.5 Закону України Про боротьбу з корупцією відносно нього було закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, то позивач відповідно до ст.2 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду має право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом.

Ізюмською міською радою 91 сесії 6 скликання прийнято рішення №3051 від 26 червня 2015 року «Про виконання Постанови Борівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року по справі №2а/2005/33/12», яким поновлено ОСОБА_2 на посаді першого заступника Ізюмського міського голови з питань житлово-комунального господарства з 31 липня 2008 року; відповідальність за виконання даного рішення покладено на Ізюмського міського голову; контроль за виконанням цього рішення покладено на постійну комісію Ізюмської міської ради з питань законності, правопорядку та депутатської діяльності.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду по адміністративній справі № 614/591/15-а від 29 липня 2015 року визнано протиправними дії Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, в особі його керівника Ізюмського міського голови Божкова О.А. щодо не видання розпорядження по Виконавчому комітету Ізюмської міської ради про поновлення ОСОБА_2 , на посаді першого заступника Ізюмського міського голови з питань управління житлово-комунального господарства з 31 липня 2008 року та ненарахування і виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу по день поновлення на посаді, на виконання постанови Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012 року та ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.12.2014 року. Зобов`язано Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області, в особі його керівника Ізюмського міського голови Божкова О.А., поновити ОСОБА_2 на посаді першого заступника міського голови з питань управління житлово - комунального господарства з 31 липня 2008 року, на виконання постанови Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.12.2014 року по справі №2005/1595/12 та рішення Ізюмської міської ради 91 сесії 6 скликання №3051 від 26.06.2015 року «Про виконання Постанови Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012 р. по справі №2а/2005/33/12», шляхом видачі розпорядження по Виконавчому комітету Ізюмської міської ради Харківської області про поновлення ОСОБА_2 на посаді першого заступника Ізюмського міського голови з питань управління житлово-комунального господарства з 31 липня 2008 року та проведення нарахування і виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 31 липня 2008 року по день фактичного поновлення на посаді, з врахуванням податку на прибуток та інших обов`язкових платежів.

Судовим рішення у справі № 614/591/15-а встановлено, що Борівським районним судом Харківської області 16.01.2015 року видано виконавчі листи по справі №2005/1595/12 про поновлення «на посаді першого заступника Ізюмського міського голови з питань управління житлово-комунального господарства з 31 липня 2008 року» та про стягнення: «з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток, за час вимушеного прогулу з 31 липня 2008 р. станом на день звільнення (по 5350,46 грн. щомісяця) з урахуванням виплаченої суми за розпорядженням по Виконкому Ізюмської міської ради №175-К від 11.09.2008 р.». Позивач вказує, що Борівський районний суд Харківської області, у вказаних виконавчих листах, чітко визначив боржником Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області 19.02.2015 року постановою про відкриття виконавчого провадження зобов`язано боржника самостійно виконати виконавчий документ негайно. Постановами від 17.03.2015 року та від 25.03.2015 року за невиконання рішення Борівського районного суду по справі №2005/1595/12 без поважних причин на боржника накладено штраф у розмірі 850,00 та 1700,00 грн. відповідно.

Тобто, з судового рішення вбачається, що рішення суду про поновлення на роботі не виконувалось виконавчим комітетом.

17 вересня 2015 року розпорядженням Ізюмського міського голови Марченко В.В. № 415 «Про поновлення ОСОБА_2 на посаді першого заступника Ізюмського міського голови з питань управління житло-комунального господарства Шевченко Л.Ф. був поновлений на посаді першого заступника Ізюмського міського голови з питань управління житлово-комунального господарства з 31 липня 2008 року з залишенням 9 рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах 4 категорії посад», запис під № 42 від 21 вересня 2015 року у трудовій книжці позивача.

Після поновлення на посаді з 21 вересня 2015 року ОСОБА_2 був звільнений 17 листопада 2015 року за розпорядженням № 520 від 17 листопада 2015 року Ізюмського міського голови Марченко В.В.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що повноваження Ізюмської міської ради 5 скликання закінчились на підставі рішення № 0001 від 10 листопада 2010 року 1 сесії 6 скликання. Відповідні докази суду надано не було.

Постановою Борівського районного суду Харківської області по адміністративній справі № 614/1033/15-а від 11 січня 2016 року вимоги ОСОБА_2 за заявою до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, Ізюмського міського голови про визнання дій, що вчинені суб`єктом владних повноважень - Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області на виконання постанови Борівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року по справі № 2005/1595/12 неправомірними та порушенням прав позивача, підтверджених цією постановою задовольнити частково. Визнано протиправними дії Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області щодо не нарахування та невиплати індексації та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з несвоєчасним виконанням постанови Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012 р. ОСОБА_2

Стягнуто з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_2 індексацію середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у зв`язку з несвоєчасним виконанням постанови Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012 р. у сумі 46579,12 грн. Стягнуто з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_2 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з несвоєчасним виконанням постанови Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012 р. у сумі 144517,83 грн. Зобов`язано Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області в особі його керівника ОСОБА_3 у термін до 01.02.2016 року подати звіт про виконання прийнятого рішення.

Постановою Борівського районного суду Харківської області по справі № 2005/1595/12 від 17 лютого 2016 року вимоги ОСОБА_2 за заявою до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа Ізюмський міський голова ОСОБА_3 , про визнання дій, що вчинені суб`єктом владних повноважень - Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області на виконання постанови Борівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2012 року по справі № 2005/1595/12 неправомірними та порушенням прав позивача, підтверджених цією постановою задовольнити частково. Визнано дії Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області в особі міського голови Марченко В.В. щодо повідомлення Ізюмського управління Державної казначейської служби України Харківської області про здійснення повного і остаточного виконання постанови Борівського районного суду Харківської області від 18.12.2012 року по справі № 2005/1595/12, що потягло за собою припинення виконавчих дій - неправомірними.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2017 року по адміністративній справі № 623/2323/16-а(яка набрала чинності) встановлено, що протокол засідання тимчасової комісії з проведення службового розслідування № 1 від 26.01.2016 року не є правовим актом індивідуальної дії(а тому не породжує жодних правових наслідків), та визнано незаконним дії щодо винесення Ізюмським міським головою ОСОБА_3 розпорядження № 045 від 21.01.2016 року про створення тимчасової комісії для проведення службового розслідування та скасовано зазначене розпорядження.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено позовні вимоги належними та допустимими доказами у справі.

Колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про відмову у задоволені позову.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 134, статті 237 КЗпП України матеріальна відповідальність на службову особу за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації оплатою працівникові вимушеного прогулу або різниці у заробітку при незаконному звільненні або незаконному переведенні його на іншу роботу можна покласти при наявності її персональної вини в цьому, у випадках, коли незаконне звільнення або незаконне переведення мало місце за рішенням колегіального органу, керівник цього органу може нести зазначену матеріальну відповідальність в тому разі, коли рішення було прийняте внаслідок його винних протиправних дій.

Застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8 статті 134 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі; відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.

З матеріалів справи не вбачається, що колегіальне рішення депутатів Ізюмської міської ради 44 сесії 5 скликання прийнято внаслідок винних протиправних дій ОСОБА_1 , наказ або розпорядження останнім про звільнення ОСОБА_2 на підставі рішення міської ради не видавався.

Посилання позивача, що ОСОБА_1 не забезпечив належну організацію проведення сесії висновків суду не спростовують. З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням в.о. Ізюмського міського голови № 311 від 11 вересня 2008 року питання про звільнення ОСОБА_2 внесено не було, а додаткове питання про звільнення першого заступника міського голови з питань житлово-комунального господарства приймалось відповідно по п. 3 ст. 10 Регламенту шляхом голосування більше 1/3 депутатів від присутніх на засіданні.

Також колегія суддів вважає необхідно зазначити, що в обґрунтування позовних вимог позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу підтверджуючого по який саме період ОСОБА_1 виконував обов`язки міського голови, чи входило саме в його обов`язки виконання рішення суду, що позбавляє можливість суд перевірити ким саме затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі та з якого саме періоду.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що у справі № 614/591/15-а від 29 липня 2015 визнано протиправними дії Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, в особі його керівника Ізюмського міського голови Божкова О.А.

Вказані обставини підлягають обов`язковому з`ясуванню при вирішенні питання про стягнення грошових коштів в порядку регресу.

За приписами статті 237 КЗпП України на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, покладається обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації лише у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Відшкодування інших витрат, законодавством України не передбачено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали стосовно Ізюмського міського голови Марченко В.В., оскільки вимоги ст. 265 ЦПК України передбачають право суду постановити окрему ухвалу при наявності встановлених судом обставин порушення закону. Разом з тим, правильність нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу та сплати обов`язкових платежів не було предметом розгляду у вказаній справі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ізюмської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2019 року.

Головуючий І.О. Бровченко

Судді І.В. Бурлака

А.І. Колтунова