ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року

м. Харків

справа № 619/1338/14-ц

провадження № 22-ц/818/1031/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Піддубного Р.М., Сащенка І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

представник відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» в м. Харкові до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 листопада 2014 року (в складі судді Якименко Л.О.), -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» в м. Харкові звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в якому просило стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 та з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження: м. Донецьк, вул. Університетська, 2-А, , заборгованість за кредитним договором №6631421 від 15.07.2008 року в сумі 14 912,66 доларів США та 16 000,00 гривень, з яких: заборгованість відповідача за сумою кредиту складає 12 536,38 доларів США; заборгованість відповідача за непогашеними відсотками за користування кредитом складає 330,77 доларів США; сума пені за порушення строків виконання зобов`язань за Кредитним договором складає еквівалент 1 707,74 доларів США; сума штрафів за порушення відповідачем обов`язків, передбачених пунктами 4.3.2-4.3.6 кредитного договору, складає еквівалент 337,77 доларів США; сума штрафів за порушення відповідачем обов`язків щодо поновлення дії договорів страхування складає 16 000,00 гривень.

Позов мотивовано тим, що між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №6631421 від 15.07.2008 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язався надати відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 33 777 доларів США. Відповідач ОСОБА_1 в свою чергу зобов`язався використати його за цільовим призначенням, сплатити позивачу відсотки за користування кредитом та повернути кредит частинами в розмірах, порядку та в строки, визначені кредитним договором, але не пізніше 15.07.2015 року. З метою забезпечення виконання зобов`язання відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором був укладений договір поруки між банком та ОСОБА_4 №6640901 від 15.07.2008 року, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 поручилась за виконання зобов`язання боржника перед позивачем у повному обсязі. Позивач належним чином виконав свої обов`язки за кредитним договором, відкривши відповідачу ОСОБА_1 позичковий рахунок та надавши йому обумовлені кредитним договором грошові кошти у повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 в свою чергу, зобов`язання за кредитним договором не виконав. У зв`язку з чим станом на 26.02.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 14 912,66 доларів США та 16 000 грн. Через невиконання відповідачем зобов`язань у визначений кредитним договором строк, позивач на підставі пунктів 3.1 вищевказаного договору поруки направив відповідачу ОСОБА_2 вимогу № КНА-61/105 від 04.03.2014 року виконати зобов`язання, що забезпечене порукою у повному обсязі. Відповідно до пунктів 3.2 договору поруки, відповідач ОСОБА_2 не виконала своїх договірних зобов`язань перед позивачем.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19 листопада 2014 року позов ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» - задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 14 912,66 доларів США та 16 000 грн. та судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 1 559,85 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить про скасування рішення в частині вимог до ОСОБА_2 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в частині вимог до ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування скарги вказує, що судом першої інстанції не враховані положення частини 4 статті 559 ЦК України. З 12.04.2010 року боржник припинив сплачувати кошти за кредитом. Позивач був зобов`язаний та мав змогу у період часу з 12.04.2010 року по 12.10.2010 рік звернутися до поручителя з вимогою про сплату заборгованості. Однак, матеріали не містять доказів направлення та вручення вимоги про сплату заборгованості до поручителя у вказаний період, у зв`язку з чим строк пред`явлення вимоги до поручителя на даний час сплинув.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі Бездітка В.М., Коровіна С.Г., Овсяннікової А.І. від 08 вересня 2016 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задоволено.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 листопада 2014 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та судового збору з ОСОБА_2 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Не погодившись із рішенням Апеляційного суду Харківської області ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» в особі його представника Брижаня Ю.В. подало касаційну скаргу в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального право просить про скасування рішення Апеляційного суду Харківської області від 08 вересня 2016 року по справі № 619/1338/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.

В обґрунтування касаційної скарги зазначив, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин положення частини четвертої статті 559 ЦК України та дійшов помилкових висновків про припинення поруки. Не було взято до уваги, що строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Відповідно порука припиняється у частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2018 року касаційну скаргу ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» - задоволено.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 08 вересня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Увалюючи рішення про задоволення позову Банку, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не виконував належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку за ним утворилась заборгованість в розмірі 14912,66дол. США. Відповідач ОСОБА_2 , як поручитель, також не виконала своїх договірних зобов`язань перед позивачем

Проте повністю погодитись з таким висновком суду колегія суддів не може виходячи з наступного.

За статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 15 липня 2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6631421, відповідно останній отримав кредит у розмірі 33777дол. США строком до 15 липня 2015 року.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов`язання. Зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (ч.ч.1,2 цієї статті)

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Банк виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти у відповідності до умов договору. ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за вказаним договором кредиту виконував не належним чином, у зв`язку з чим станом на 26 лютого 2014 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 14912,66дол. США та 16000грн. з яких: заборгованість відповідача за сумою кредиту складає 12 536,38 доларів США; заборгованість відповідача за непогашеними відсотками за користування кредитом складає 330,77 доларів США; сума пені за порушення строків виконання зобов`язань за Кредитним договором складає еквівалент 1 707,74 доларів США; сума штрафів за порушення відповідачем обов`язків, передбачених пунктами 4.3.2-4.3.6 кредитного договору, складає еквівалент 337,77 доларів США; сума штрафів за порушення відповідачем обов`язків щодо поновлення дії договорів страхування складає 16 000,00 гривень.

З метою забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов`язань перед Банком 15 липня 2008 року між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки.

Згідно частин 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1, 2 ст. 554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настанні строку виконання основаного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Як встановлено судом та вбачається з кредитного договору та договору поруки, строк виконання основного зобов`язання встановлено до 15 липня 2015 року.

04 березня 2014 року ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» на підставі пункту 3.1 договору поруки направив поручителю ОСОБА_4 вимогу № КНА-61/105 виконати забезпечене порукою зобов`язання протягом семи банківських днів з дня отримання цієї вимоги, у повному обсязі, тобто змінив строк виконання основного зобов`язання.

У разі неналежного виконання боржником зобов`язань за договором, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Апеляційним судом встановлено, що починаючи з 12 квітня 2010 року ОСОБА_1 не виконував зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту.

У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання відповідно до положень ч.4. ст.559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим, правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Таким чином, у даній справі порука не припинилася лише стосовно прострочених щомісячних зобов`язань позичальника в межах щомісячного строку на день звернення Банка з позовом - 12 березня 2014 року, у тому числі про сплату пені, а також стосовно дострокових вимог про повернення кредиту та процентів, штрафів.

Виходячи з наведеного, сума заборгованості згідно наявного в матеріалах справи уточненого розрахунку заборгованості, який відповідачами не був спростований (а.с.202-203), складає:

-сума нарахованих та не сплачених процентів за період з 15 вересня 13 року по 26 лютого 14р. (з урахуванням шестимісячного строку до подання позову Банком до суду 12 березня 14 року) у розмірі 330,77дол.США.;

-сума пені за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом за період з

15 вересня 13 року по 26 лютого 14 року у розмірі 412,59гривень;

-штраф за порушення Позичальником обов`язків, передбачених п.п. 4.3.2. - 4.3.6. Кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплатити на користь Банку штраф у розмірі 1 % від суми одержаного кредиту, сума штрафу становить 337,77 дол. США; штраф у розмірі 10% від мінімальної страхової суми, згідно п.5.4. Кредитного договору за кожний випадок порушення Відповідачем обов`язків щодо поновлення дії договорів страхування, що становить 16 000,00 грн.

Таким чином розмір солідарної відповідальності ОСОБА_2 підлягає зменшенню і солідарному стягненню з поручителя підлягає 668,54дол.США та 16412,59гривень.

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки суд першої інстанції неповністю з`ясував обставини справи стосовно припинення поруки за частиною прострочених платежів, що має значення для справи, внаслідок чого помилився із застосуванням норм матеріального права, розмір солідарної відповідальності поручителя підлягає зменшенню, а рішення суду першої інстанції відповідній зміні із ухваленням в цій частині нового рішення апеляційного суду.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось і апеляційною інстанцією не переглядалось.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судовий витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 листопада 2014 року - змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код № НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (місце знаходження: вул. Університетська, буд.2-А, м. Донецьк, ) заборгованість за кредитним договором №6631421 від 15 липня 2008 року, а саме: 330,77дол. США (триста тридцять доларів 77 центів) - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 15 вересня 2013 року по 26 лютого 2014 року; 412,59грн. (чотириста дванадцять гривень 59 коп.) - пеня за порушення строків за користування кредитом за період з 15 вересня 2013 року по 26 лютого 2014 року; 337,77дол. США (триста тридцять сім доларів 77 центів) - штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту; 16000грн. (шістнадцять тисяч гривень 00коп. - штраф у розмірі 10% від мінімальної страхової суми.

Стягнути з в рівних частках з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код № НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (місце знаходження: вул. Університетська, буд.2-А, м. Донецьк, ) судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 1871,82грн. (одну тисячу вісімсот сімдесят одну гривню 82коп.), по 935,91грн. (дев`ятсот тридцять п`ять гривень 91коп.).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 04 червня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - Р.М. Піддубний

І.С. Сащенко