Справа № 569/840/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

представника позивача - адвоката ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина.

Просила стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання повнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн., починаючи з дня пред'явлення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач ОСОБА_2 є батьками повнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який має серйозні проблеми зі здоров'ям, є дитиною інвалідом першої групи Б. Повнолітньому ОСОБА_4 діагностовано помірну розумову відсталість з сегментами аутизму, стійкою соціальною та трудовою дезадаптацією, що свідчить про те, що ОСОБА_4 непридатний до трудової діяльності. Крім того, ОСОБА_4 постійно потребує проходження реабілітацій та стаціонарного лікування.

ОСОБА_4 постійно проживає з нею, вона здійснює догляд за ним та несе витрати повязані з його утриманням та лікуванням. Позивач ніде не працює, постійного доходу не має. Враховуючи стан здоровя ОСОБА_4, його стійку непрацездатність, позивач не може самостійно в повній мірі матеріально забезпечувати усі його потреби та сплачувати усі витрати. Відповідач здійснює підприємницьку діяльність та отримує прибуток, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому непрацездатному сину, який такої допомоги потребує.

В добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання та лікування сина ОСОБА_4

Рішенням Рівненського міського суду від 17.06.2005 р. з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 30% від заробітку (доходу) до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

02 лютого 2006 року Рівненським міським судом Рівненської області було винесено рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно сина ОСОБА_4 Відповідач є працездатною повністю здоровою особою, має відповідну освіту, що дає йому можливість реалізувати своє право на працю, здійснює підприємницьку діяльність, також має задовільний майновий стан, а позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_4 не звільняє його від обов'язку по утриманню дитини.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду письмовий відзив згідно якого позовні вимоги вважає необґрунтованими, безпідставними, такими , що не підкріплені належними доказами та просить відмовити в задоволенні позову повністю.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтримав поданий до суду письмовий відзив, який обґрунтував наступним.

З 02 жовтня 2006 року він постійно офіційно працевлаштований. На даний час працює в ТзОВ ПІІ «Ізотерм-С», обіймає посаду директора, за що отримує винагороду у вигляді заробітної плати, згідно довідки про доходи отримані в ТзОВ ПІІ «Ізотерм-С» ним отримано заробітної плати за останні шість місяців 34131,57 грн., що в середньому на місяць становить 5688,60 грн.

23 липня 2017 року ним було укладено договори оренди землі №19669758 та №19670274 із ПСППП «Здолбунівське» згідно яких йому було нараховано орендну плату і за земельний пай за 2018 рік в сумі 7577,63 грн. із податками, після утримання яких, ним отримано в середньому на місяць 508,33 грн. Також, він зареєстрований як самозайнята особа в ДПІ у м. Рівному, але підприємницькою діяльністю майже не займається, так як з 2015 року займатися нею стало не вигідно, бо фактично не має прибутку від здійснення такої діяльності, проте на даний час підприємця не закрив. Таким чином, із довідок про доходи, отриманого доходу від оренди землі та із розрахунку чистого прибутку від здійснення підприємницької діяльності його середньомісячний заробіток після сплати усіх податків та інших витрат складає 8278,13 грн.

Зазначив, що 20 липня 2005 року між ним і позивачем була підписана Мирова угода у справі № 2-5241/05, за якою згідно п.2 Позивач відмовилася від стягнення аліментів на неповнолітнього сина: ОСОБА_4, 13.10.1995р.н., виконавче провадження на підставі заяви позивача було закінчено, виконавчий документ було повернуто без виконання, на підставі Закону України «Про виконавче провадження» ст. 40 п.1.

Дозвіл на позбавлення його батьківських прав, стосовно сина ОСОБА_4, було надано ним особисто за проханням позивача для тимчасового виїзду до Німеччини позивачки з їхнім сином на лікування, з метою отримання кваліфікованої медичної допомоги для сина. Згідно п.3 Мирової угоди було передбачено, що ним не будуть чинитися перешкоди при виїзді позивача та їхнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на постійне місце проживання за кордон, даного пункту ним порушено не було.

На сьогодні, ОСОБА_4, є повнолітнім, але непрацездатним. Так, за довідкою МСЕК серії АВ № 0016879 від 24.10.2013 року вбачається, що він з 13 жовтня 2013 року є інвалідом з дитинства першої групи підкатегорії Б (з порушенням психіки) безтерміново із діагнозом: помірна розумова відсталість з елементами аутизму, стійкою соціальною та трудовою дезадаптацією, непридатний до трудової діяльності. У висновку МСЕК не вказано, що його син потребує постійного стороннього догляду. Епікризу, довідки про стан психічного здоровя ОСОБА_4, перебування його на диспансерному обліку в КЗ «Рівненський обласний центр психічного здоровя населення» Рівненської обласної ради, інших документів, які б підтверджували потребу у постійному сторонньому догляді за ОСОБА_4, дійсної станом на дату подання позову, позивачем до матеріалів справи не додано. Рішення суду про визнання ОСОБА_4 недієздатним, та призначення позивачки його опікуном - відсутнє.

Із наданих Позивачем доказів до суду, неможливо достовірно встановити дохід, отримуваний позивачем та їхнім повнолітнім непрацездатним сином, виплачуваних позивачу державних соціальних допомог. Не надано до суду доказів, що ці доходи не забезпечують належного рівня проживання для повнолітнього непрацездатного сина та те, що він дійсно потребує матеріальної допомоги. Відсутні довідки про отримувані доходи з місця роботи позивача, органів соціального захисту, ЦНАПу та відсутні копії трудових книжок із відповідними записами, інші документи. Також до суду не надано довідки про склад сімї, що підтверджувало би, що його син дійсно проживає з Позивачем.

Окрім того, вказав, що його утриманні перебуває неповнолітній син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, від другого шлюбу, в якому він перебуває із 21 вересня 2001 року .

Усі витрати по навчанню сина в гімназії, відвідування ним спортивної секції, оплата комунальних послуг обходяться його сімї у 8000 грн. із сімейного бюджету. Відповідачем до відзиву також долучено копії письмових документів, на які відповідач посилається як на докази та які були досліджені в судовому засіданні. З оглянутої відповіді на відзив, поданої представником позивачки адвокатом ОСОБА_1, вбачається, що позивачка не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити її позов. З оглянутих заперечень на відповідь на відзив вбачається, що відповідач не погоджується з доводами позивачки та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. За клопотанням представника позивачки адвоката ОСОБА_1 суд на місці ухвалив долучити письмові докази щодо понесених витрат на лікування ОСОБА_4 за кордоном. Відмовлено відповідачу ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про витребування доказів, а саме про витребування від УДМС України у Рівненській області інформацію про місцеперебування (перебування на ПМЖ, громадянство іншої країни) позивача із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за межами України . Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи , та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково виходячи з наступного. Судом встановлено, з оглянутого свідоцтва про народження, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 згідно актового запису № 2418 від 03.11.1995р., зареєстрованого відділом РАГС м. Рівне. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17.06.2005 р. по справі № 2-5241/05 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 30 % від заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму громадян, щомісячно, починаючи з 18.04.2005 року і до повноліття дитини. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02.02.2006 року по справі № 2-2405/06 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6. Як вбачається з долучених копій письмових документів, на які позивачка посилається як на докази, та які були досліджені в судовому засіданні, повнолітній син сторін ОСОБА_4, є інвалідом з дитинства першої групи підкатегорії Б (з порушенням психіки) безтерміново із діагнозом: помірна розумова відсталість з елементами аутизму, стійкою соціальною та трудовою дезадаптацією, непридатний до трудової діяльності. Наявність у ОСОБА_4 інвалідності підтверджується доданими медичними документами, зокрема довідкою МСЕК серії АВ № 0016879 від 24.10.2013 року. Згідно заключення психіатра ЦПЗН від 10.08.2005 року вбачається, шо ОСОБА_4 потребує постійного стороннього догляду, занять з реабілітологом, дефектологом. Рішення суду про визнання ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатним, та призначення позивачки його опікуном - відсутнє. Крім того, позивачем не надано суду довідки про отримувані нею доходи з місця роботи, інші документи, які б свідчили про наявність інших отримуваних доходів. Також до суду не надано довідки про склад сімї, на підтвердження того, що ОСОБА_4 дійсно проживає з Позивачем ОСОБА_3 Встановлено, що 20 липня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була підписана Мирова угода у справі № 2-5241/05, за якою згідно п.2 Позивач відмовилася від стягнення аліментів на неповнолітнього сина: ОСОБА_4, 13.10.1995р.н., виконавче провадження на підставі заяви позивача було закінчено, виконавчий документ було повернуто без виконання, на підставі Закону України «Про виконавче провадження» ст. 40 п.1. Згідно п.3 Мирової угоди було передбачено, що ОСОБА_2Я не буде чинити перешкоди при виїзді позивача ОСОБА_3 та їхнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на постійне місце проживання за кордон та підписувати у звязку з цим всі необхідні документи на вимогу стягувача. Окрім того, на підставі достовірних доказів встановлено, щовідповідач ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, на даний час працює в ТзОВ ПІІ «Ізотерм-С», обіймає посаду директора, за що отримує винагороду у вигляді заробітної плати, згідно довідки про доходи отримані в ТзОВ ПІІ «Ізотерм-С» 27.02.2019р. № 27-02/02 ним отримано заробітної плати за останні шість місяців 42399,47 грн., що в середньому на місяць становить 7066,58грн. (а.с.43). Окрім того, відповідач ОСОБА_2 за сумісництвом працює директором ТзОВ "Барліг", де його середній заробіток становить 903,75 грн., згідно довідки від 25.03.2019р. № 25-03/01. 23 липня 2017 року ОСОБА_2 було укладено договори оренди землі №19669758 та №19670274 із ПСППП «Здолбунівське» згідно яких йому було нараховано орендну плату і за земельний пай за 2018 рік в сумі 7577,63 грн.,отже ним отримано в середньому на місяць 631,47 грн. Також, встановлено, що відповідач зареєстрований як самозайнята особа в ДПІ у м. Рівному, із розрахунку чистого прибутку від здійснення підприємницької діяльності у 2018 р. ОСОБА_2 отримав 24974,36 грн., при цьому середньомісячний заробіток відповідача ОСОБА_2 становив 2081,20 грн. з розрахунку 24974,36 грн. : 12 місяців + 2081,20 грн. в місяць. Таким чином, суд прийшов до висновку що в сукупності ОСОБА_2 в місяць отримував 10710,00 грн. з розрахунку -7066,58 грн.+930,75 грн.+631,47 грн.+2081,20 грн. Разом з тим, судом враховується, що ОСОБА_2 від другого шлюбу має неповнолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, який є неповнолітнім, і якому відповідач, відповідно до ст.180 СК України зобовязаний забезпечити достатній рівень для його гармонійного розвитку до досягненням ним повноліття. Також суд враховує, що відповідач несе всі інші витрати на утримання сімї (навчання сина, оплата спортивної секції, комунальних послуг), що в середньому складає 8000 грн. щомісячно. Згідно з ст. 198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Для виконання обов"язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина потрібно три умови: 1. дочка, син мають бути неравцездатними; 2. дочка, син мають потребувати матеріальної допомоги; 3. мати, батько мають бути матеріально забезпеченими, здатними утримувати сина або дочку. Отже, аліментний обов"язок матері, батька не пов"язується з їхньою працездатністю, а лише з їх матеріальним станом. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що син відповідача в силу свого стану здоров"я потребує матеріальної допомоги, відповідач за своїм майновим станом є таким, що може надавати допомогу, оскільки є працездатним та отримує постійний дохід у виді заробітної плати, орендної плати та дохід від підприємницької діяльності, а відтак на нього може бути покладено обовязок надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього непрацездатного сина. При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 200 СК України, за якими суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів керуючись принципом розумності і справедливості, суд враховує те, що відповідач є працездатною особою, здійснює підприємницьку діяльність що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.01.2018 року , має задовільний майновий стан який підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_4 в розмірі 1338,75 грн. , що становить 1/8 частку від отриманого ним щомісяного доходу у 2018 році, який брався за визначальну величину доходу, щомісячно, починаючи з 15.01.2019 року на період його непрацездатності, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є обєктивним з огляду на вказані вимоги закону та обов'язку обох батьків його утримувати, а також відповідає матеріальному становищу сторін у справі. Суд не приймає як доказ витрат на лікування дитини надані представником позивача медичні документи, видані німецькою клінікою, оскільки такі витрати не підтверджені квитанціями про оплату та призначенням лікаря щодо проведення медичної діагностики. Згідно з частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_4, 13.10.1995р.н. в сумі 1338 (одна тисяча триста тридцять вісім) грн. 75 коп., щомісячно, починаючи з 15.01.2019 року на період його непрацездатності.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. в прибуток державного бюджету .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду в частині стягнення аліментів на одни місяць допустити до негайного виконання.

Позивач: ОСОБА_3, зареєстровае місце проживання: 33018 АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач:Сень ОСОБА_7, зареєстроване місце проживання: 33022 АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Повне рішення виготовлене - 07.05.2019 р.

Суддя: О.В.Панас