Справа № 562/910/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2019 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі:

головуючого судді Мички І.М.

при секретарі Кондратюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Здолбунівської міської ради Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в:

У поданій до суду заяві ОСОБА_1 просить визнати право власності на нерухоме майно, а саме на гараж АДРЕСА_1.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до рішенням виконавчого комітету Здолбунівської міської Ради народних депутатів Рівненської області «Про дозвіл на переоформлення гаражів» від 28 листопада 1984 року №316 було дозволено ОСОБА_2 переоформити гараж АДРЕСА_1 на ОСОБА_3, який в подальшому отримав дозвіл на переоформлення гаража на ОСОБА_1.

Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи без її участі, за наявних у справі доказів.

Відповідач подав заяву, в якій вимоги позову визнає і просить прийняти рішення без його участі.

З'ясувавши обставини справи, вивчивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про під ставність позовних вимог.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Здолбунівської міської Ради народних депутатів Рівненської області «Про дозвіл на переоформлення гаражів» від 28 листопада 1984 року №316 було дозволено ОСОБА_2 переоформити гараж АДРЕСА_1 на ОСОБА_3, який в подальшому отримав дозвіл на переоформлення гаража на ОСОБА_1. Будівництво гаража АДРЕСА_1 закінчене, заборгованості по платежах немає.

За правилами ч. 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 15 ЦК України кожній особі надане право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім цього, відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Дослідивши письмові докази по справі суд прийшов висновку про можливість задоволення даного позову.

Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності їх визнання.

На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси осіб

Керуючись ст.ст.258-273, 351-355 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 16, 317, 319, 392 України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Здолбунівської міськоради Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на гараж АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя