Справа № 636/3717/18
27 травня 2019 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Карімова І.В.,
за участю секретаря - Селеверстової Л.В.,
розглянув у судовому засіданні в місті Чугуєві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ( далі -ПАТ КБ) «Приватбанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом.
Позовна заява мотивована тим, що 24.11.2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 відповідно до вимог ч.1 ст. 634 ЦК України був укладений кредитний договір № б/н, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначав, що відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору про надання банківських послуг клієнт надав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням та ініціативою банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Відповідач ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Одночасно пунктом 1.1.3.2.4 договору надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору.
Позивач посилається на те, що банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 договору про надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору про надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті USD) + 5% від суми позову.
Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання грошового зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість за кредитом та судовий збір в сумі 1762 грн., сплачений за подання позовної заяви.
Позивач також просив розглянути справу за відсутністю свого представника та у разі неявки відповідача ухвалити у справі заочне рішення.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю та просила суд застосувати до виниклих правовідносин наслідки спливу позовної давності.
У зв`язку із зазначеним суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 24 листопада 2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 відповідно до вимог ч.2 ст. 638 та ч.2 ст. 642 ЦК України був укладений кредитний договір № б/н.
Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, відповідно до п. 2.1.1.12.6 Договору про надання банківських послуг.
Відповідно до п. 1.1.7.11 договору він діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору він автоматично лонгується на той же строк.
Пунктом 1.1.7.43 договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банка,передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі й овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед банком, дія договору закінчується після повного погашення договору.
Відповідно до п. п. 1.1.3.2.4 договору про надання банківських послуг Грідіна І.В. надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням та ініціативою банку, і банк має право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві.
Матеріали справи свідчать про те, що банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 договору про надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 договору у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.
Згідно п. 2.1.1.12.2 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку365/366 календарних днів на рік, відповідно до п. 2.1.1.12.6 Договору про надання банківських послуг.
При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1. договору на суму 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https:// privatbank.ua/kredity/. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.
Відповідно до ст.ст. 549, 550, 551 ЦК України пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Тобто неустойка нараховується в разі порушення боржником зобов`язання (ст.610, п.3 ч.1 ст.611 ЦК) з першого дня прострочення та доти, доки зобов`язання не буде виконане.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору про надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.( в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ч.І ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 Цивільного кодексу України).
Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Згідно п. 2.1.1.3.3 договору про надання банківських послуг відповідач доручив банку здійснювати списання грошових коштів з карткового рахунку в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також відповідно до п.2.1.1.12.9 договору списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.
Суд не може повністю погодитися з таким розрахунком позивача щодо нарахування неустойки з наступних підстав.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 цього Кодексу).
Тобто у відповідності до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 та у відповідності до вимог ч.1 ст. 417 ЦПК України має враховуватись судами першої інстанції під час нового розгляду справи.
За таких обставин відсутні підстави для стягнення з боржника на користь позивача штрафів в розмірі 500,00 грн. (фіксованої частини) та 1323,51 грн. (процентної складової).
За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Але відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності.
Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.
На відміну від обчислення позовної давності для вимоги про стягнення штрафу, позовна давність за вимогою про стягнення пені обчислюється окремо за кожен день (місяць), за який нараховується пеня. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права на стягнення пені.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором станом на 19.08.2018 позовна давність щодо нарахування пені обчислюється з 01.08.2017 року і складає на 19.08.2018 року 1100 грн. (а.с. 11-12)
З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договоромв розмірі 17 495,39 грн., що складається з нарахованих відсотків в сумі 16 395,39 грн. та пені в сумі 1100 грн.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень ( ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволений частково, судовий збір в сумі 1762 грн., сплачений позивачем за платіжним дорученням № PROM7BP3JH від 27.08.2018 року, підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 в сумі 175 грн.
Керуючись ст.ст. 10,12, 235, 258, 263 -265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 611, 612,1048-1050, 1054 ЦК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Повне рішення складено 28 травня 2019 року.

Суддя: