Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/350/19
провадження № 2/632/237/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"27" травня 2019 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Библіва С.В., при секретарі Кузьменко М.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Первомайському Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

12.03.2019 року вказаний вище позов надійшов до суду. Ухвалою судді від 14.03.2019 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням першого судового засідання на 01.04.2019 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує таким:

з 01.10.2004 року по 16.06.2006 року він перебував у трудових відносинах із відповідачем. У жовтні 2004 року йому було нараховано заробітну плату у розмірі 180,00 грн., з них 135,00 посадовий оклад та 45,00 грн. доплата за ранг. Виконав у жовтні місячну норму годин. Мінімальна зарплата на той час становила 237,00 грн. У листопаді 2004 року відповідач виконав свої зобов`язання та доплатив йому до мінімальної заробітної плати 57,00 грн. Проте вважає, що відповідач неправильно застосував законодавство про оплату праці. Так, в силу ст. 95 КЗпП України до мінімальної заробітної плати не мають включатися доплати, надбавки, заохочувальні та компенсаційні виплати. Оскільки до мінімальної заробітної плати, на думку позивача, не мають включатися надбавки, а такою надбавкою є доплата за ранг в сумі 45,00 грн. Таким чином, просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборговану йому заробітну плату за жовтень 2004 року в сумі 45,00 грн.

Відповідач, не погодившись із позовними вимогами, 26.03.2019 року подав на позов свій відзив, в якому просив повністю відмовити позивачеві у задоволенні заявлених ним вимог. Так, дійсно, у жовтні 2004 року позивачеві було виплачено заробітну плату у сумі 180,00 грн., яка складається із посадового окладу 135,00 грн. та надбавки за ранг 45,00 грн. В листопаді того ж року позивачеві було виплачено доплату до рівня мінімальної заробітної плати за жовтень в сумі 57,00 грн. В редакції ст. 95 КЗпП України, яка діяла на час виплати заробітної плати позивачеві, до мінімальної заробітної плати не включалися доплати за роботу в надурочний час, у важких, шкідливих, особливо шкідливих умовах праці, на роботах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я, а також премії до ювілейних дат, за винаходи та раціоналізаторські пропозиції, матеріальна допомога. Доплата ж за ранг до даного переліку не входить. Отже, свої зобов`язання із виплати заробітної плати перед позивачем за жовтень 2004 року Управління повністю виконало, тому, позов є безпідставним.

В судове засідання позивач не прибув, проте надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягає на задоволенні позову.

Представник відповідача, також не прибув, надавши заяву про розгляд справ без його участі, проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позов.

Враховуючи неявку обох сторін, суд ухвалив розглянути справу без їхньої участі на підставі наявних доказів, а в силу ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування процесу за допомогою технічних засобів.

Суд, вивчивши позовну заяву, відзив на позов, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини:

дані правовідносини регулюються нормами КЗпП України, ЗУ «Про оплату праці», ЗУ «Про Державний бюджет України на 2004 рік».

Відповідно до ст.ст. 81-82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Так, судом встановлено з викладеного позивачем у позовній заяві, відповідачем у відзиві на позов та не оспорюється сторонами, що:

ОСОБА_1 згідно наказу від 30.09.2004 року № 52 працював з 01.10.2004 року на посаді спеціаліста 1 категорії відділу персоніфікованого обліку осіб, які мають право на пільги, з посадовим окладом 135,00 грн. згідно штатного розпису та присвоєно 15 ранг з надбавкою на той час в розмірі 45,00 грн. (а.с.16). 16.06.2006 року ОСОБА_1 звільнено. За жовтень 2004 року позивачеві сплачено заробітної плати в сумі 237,00 грн. двома частинами: у жовтні 180,00 грн. (оклад 135,00 грн. та надбавка за ранг 45,00 грн. і у листопаді 57,00 грн.), про що стверджують обидві сторони та підтверджується копією особової карточки (а.с.16).

При звільнені позивачеві була проведена виплата всіх сум, що належать йому від установи. Ніяких порушень трудового законодавства з боку відповідача щодо виплати заробітної плати позивачеві виявлено не було, а посилання ОСОБА_1 на наявність судових рішень з цього приводу безпідставні та не підтверджені ним. Так, 13.06.2012 року було ухвалено Первомайським міськрайонним судом Харківської області рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення індексації заробітної плати, проте, рішенням того ж суду від 15.05.2013 року воно скасоване за нововиявленими обставинами і у позові відмовлено, а 05.06.2013 року позивачеві відмовлено у стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за вказану індексацію. Інших судових рішень про задоволення вимог ОСОБА_1 щодо стягнення заробітної плати з відповідача немає.

Таким чином, суд вважає, що на сьогоднішній день відповідач не має невиконаних зобов`язань перед позивачем щодо остаточного розрахунку.

Позиція позивача щодо неправильного нарахування доплати до мінімальної заробітної плати за жовтень 2004 року, до якої не повинна була бути врахована надбавка за ранг у сумі 45,00 грн. є необґрунтованою, тому вимога про стягнення 45,00 грн. задоволенню не підлягає за безпідставністю.

Мотивуючи відмову у задоволенні позову, суд має зазначити, що, відповідно до ст. 95 КЗпП України в редакції, яка діяла станом на жовтень 2004 року мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, погодинну норму праці (обсяг робіт). До мінімальної заробітної плати не включаються доплати за роботу в надурочний час, у важких, шкідливих, особливо шкідливих умовах праці, на роботах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я, а також премії до ювілейних дат, за винаходи та раціоналізаторські пропозиції, матеріальна допомога. У разі коли працівникові, який виконав місячну (годинну) норму праці, нарахована заробітна плата нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати, підприємство провадить доплату до її рівня. Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється і переглядається відповідно до статей 9 і 10 Закону України "Про оплату праці". Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб. Цій же нормі кореспондується і норма ст.3 відповідної редакції ЗУ «Про оплату праці».

Таким чином, як вбачається із вказаних норм до переліку доплат, що не включаються до мінімальної заробітної плати не входить доплата за ранг. Тому, відповідач правильно здійснив доплату позивачеві за жовтень 2004 року в розмірі 57,00 грн. до 135,00 грн. посадового окладу та 45,00 грн. надбавки за ранг, що разом становило 237,00 грн., що у свою чергу, відповідало на той час розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2004 рік».

Керуючись ст.ст. 12,13, 81, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, КЗпП України, ЗУ «Про оплату праці», ЗУ «Про Державний бюджет України на 2004 рік», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення заробітної плати залишити без задоволення.

Сторони можуть оскаржити рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Первомайський міськрайонний суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії повного тексту.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гороховатка Борівського району Харківської області, житель згідно реєстрації АДРЕСА_1 , і.п.н. НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління праці та соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Харківської області, 64107, м. Первомайський Харківської області, вул. Соборна, б.17, .

Повний текст рішення виготовлено 29.05.2019 року.

Суддя: С. В. Библів