Номер провадження 2/754/3641/19
03 червня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Лісовської О.В.
за участю секретаря - Грей О.П.
представника позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв?язку із залиттям, -
Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв`язку із залиттям, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 . 14.10.2018 року квартиру позивачки було затоплено з вини відповідачки ОСОБА_3 Внаслідок затоплення було пошкоджено стіни і стелю в туалеті та ванній кімнаті, що завдало позивачці матеріальну шкоду у розмірі 3000, 00 грн. Також позивачці завдана моральна шкода, що проявилася у порушенні нормального ритму життя, постійними залиттями квартири з боку відповідачки, позивачка постійно хвилюється, що відповідачка відмовляється розмовляти та домовлятися про відшкодування шкоди. Завдану їй моральну шкоду вона оцінює в 2000, 00 грн. Оскільки відповідачі не бажають добровільно відшкодувати завдану шкоду, позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на її користь матеріальну шкоду у розмірі 3000, 00 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000, 00 грн., а також витрати на експертну оцінку у розмірі 1500, 00 грн., витрати на складання акту комісії про залиття у розмірі 100, 00 грн., а також судові витрати по справі.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.04.2019 року задоволено клопотання представника позивача і до участі у справі залучено співвідповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
26.04.2019 року до суду надійшла заява представника позивача про уточнення позовних вимог, відповідно до якої він просить суд стягнути з відповідачів на користь позивачки матеріальну шкоду у розмірі 3000, 00 грн., моральну шкоду у розмірі 2000, 00 грн., витрати на експертну оцінку у розмірі 1500, 00 грн., витрати на складання акту комісії про залиття у розмірі 100, 00 грн., а також судові витрати по справі.
У судовому засіданні представник позивачки підтримав уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.
Слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Таким чином, судом було визнано провести розгляд справи у відсутності відповідачів, з урахуванням достатності у матеріалах справи доказів про взаємовідносини сторін.
Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Судом встановлено, що співвласниками квартири АДРЕСА_1 є позивачка ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло.
У квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані відповідачі у справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також неповнолітні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва.
Обставини щодо належності квартири АДРЕСА_2 судом не встановлені.
Відповідно до Акту від 19.10.2018 року, складеного комісією ЖЕД-302, встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталося внаслідок несправного сантехнічного обладнання у квартирі АДРЕСА_2 .
В акті зазначено про те, що у квартирі № АДРЕСА_1 наявні сліди залиття: туалет - стеля, на стелі водоемульсійне фарбування; ванна кімната - стеля, на стелі водоемульсійне фарбування.
Згідно із Звітом з визначення вартості збитку, завданого власнику майна, від 15.11.2018 року вартість матеріального збитку, завданого позивачці, становить 3000, 00 грн.
Також з метою відновлення свого порушеного права позивачка понесла витрати, пов`язані із складанням звіту про розмір завданої матеріальної шкоди, у сумі 1500,00 грн. та складанням акту про залиття у розмірі 100, 00 грн.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Статтею 177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.
Згідно із ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Згідно із роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, той факт, що об`єктивними доказами, зібраними при розгляді судом даної справи, встановлено, що залиття квартири позивачки відбулося внаслідок винних дій відповідачів, то шкода, заподіяна залиттям квартири, підлягає стягненню саме з відповідачів.
Також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачки і витрати на проведення оцінки у розмірі 1500, 00 грн. та на складанні акту про залиття у розмірі 100, 00 грн.
Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити наступне.
Згідно із вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
При розгляді справи встановлено, що позивачці діями відповідачів, дійсно, було завдано моральну шкоду, що виразилася в тому, що внаслідок залиття квартири вона отримує душевні страждання, завдання шкоди відповідачкою негативно вплинуло на позивачку, а відмова відшкодувати грошові кошти лише посилило негативні наслідки від залиття, але разом з тим суд вважає, що розмір шкоди є завищеним і становить 1000, 00 грн., який суд вважає достатнім для відновлення морального стану позивачки.
Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.
Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позивачкою наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для стягнення з відповідачів матеріальної, моральної шкоди та інших витрат, що завдані ними у зв`язку із залиттям квартири № АДРЕСА_1 , а тому суд вважає позов ОСОБА_2 частково підставним та обґрунтованим, а тому таким, що підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі по 176, 20 грн. з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст. 22, 1166, 1190, 1192 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв?язку із залиттям - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 750, 00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 250, 00 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 176, 20 грн., на експерту оцінку у розмірі 375, 00 грн. та на виготовлення акту про залиття у розмірі 25, 00 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 750, 00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 250, 00 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 176, 20 грн., на експерту оцінку у розмірі 375, 00 грн. та на виготовлення акту про залиття у розмірі 25, 00 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 750, 00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 250, 00 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 176, 20 грн., на експерту оцінку у розмірі 375, 00 грн. та на виготовлення акту про залиття у розмірі 25, 00 грн.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 750, 00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 250, 00 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 176, 20 грн., на експерту оцінку у розмірі 375, 00 грн. та на виготовлення акту про залиття у розмірі 25, 00 грн.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Позивачка - ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлений 13 червня 2019 року.

Суддя О.В.Лісовська