П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 265/5574/18

Номер провадження 22-ц/804/1013/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Кочегарової Л.М., Зайцевої С.А., Ткаченко Т.Б.,

секретар судового засідання Герасимова Г.Є.

сторони :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь»

третя особа - Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність»

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 січня 2019 року, у складі судді Вайновського А.М., дата складення повного судового рішення 30 січня 2019 року,

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», третя особа - Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність», про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Вимоги обґрунтовані тим, що з 05 серпня 2016 року він працює на ПрАТ «МК «Азовсталь» у конвертерному цеху ПрАТ «МК «Азовсталь» підручним сталевару конвертера 7 розряду (першого) конвертерного відділення. 03 травня 2018 року наказом керівника ПрАТ «МК «Азовсталь» йому було оголошено догану та позбавлено 100% премії за результатами роботи за березень 2018 року. Просив визнати незаконним та скасувати наказ № 99тд від 03 травня 2018 року, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити премію за березень 2018 року, а також стягнути на його користь понесені ним судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 січня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «МК «Азовсталь» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2700 грн.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення та задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на те, що рішення не ґрунтується на повному та всебічному з`ясуванні обставин, як того вимагає п.5 ст.263 ЦПК України; у порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України відповідачем не надано належних доказів на підтвердження порушення позивачем функціональних обов`язків та обґрунтованості винесення спірного наказу; суд зробив хибні висновки за результатами розгляду справи щодо суміщення позивачем професій підручного сталевара та шлаковика; відповідачем не було доведено, що незалежним адвокатом були виконані дії щодо надання правничої допомоги підприємству.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «МК «Азовсталь» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишити рішення суду без змін, вказуючи, що факт порушення позивачем трудової дисципліни доведений; судом повно досліджені обставини справи та представлені сторонами докази; строки притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності дотримані; рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3, заперечення проти скарги представників ПрАТ «МК «Азовсталь» адвоката Бузівської Н.М. та ОСОБА_2 , думку представників Маріупольська первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» Володіної Н.Б. та Прідущенко В.В., які підтримали скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що з вересня 2011 року ОСОБА_1 , 1990 року народження, став працювати машиністом-траспортировщиком гарячого металу 4 розряду конвертерного відділення конвертерного цеху ПрАТ «МК «Азовсталь». Потім, з 01 лютого 2012 року і в подальшому позивача було переведено учнем шлаковика конвертерного цеху, машиністом транспортировщика гарячого металу конвертерного відділення, підручним сталевара цього ж цеху.

23 березня 2018 року в зміні з 7-00 год. до 15-00 год. ОСОБА_1 знаходився на робочому місці та виконував свої обов`язки. Близько 7-47 год., в процесі продувки плавки на 13й хвилині продувки відбулося зниження окислення вуглецю, після чого почалися активні виноси шлаку з конвертера. В результаті виносу шлаково-металевої емульсії в жолобі під конвертером № 2 утворився шлаковий настил на рейкових шляхах з наступним сходом шлаковоза з рейкового шляху при русі в сторону ковшового відділення і тривалого простою конвертерного відділення конвертерного цеху.

Згідно наказу Генерального директора ПрАТ «МК «Азовсталь» № 99тд від 03 травня 2018 року «Про дисциплінарне стягнення» ОСОБА_1 було оголошено догану та позбавлено 100% премії за результатами роботи за березень 2018 року.

Відмовляючи ОСОБА_1 у позові про визнання вказаного наказу незаконним та його скасування, суд першої інстанції виходив з того, що позивач порушив посадову інструкцію підручного сталевара та вимоги технологічного процесу, що призвело до виникнення виробничої неполадки в конвертерному цеху ПрАТ «МК «Азовсталь», на усунення якої було витрачено більше 13 годин робочого часу; що відповідач в межах своїх повноважень застосував до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани з позбавленням виробничої премії, встановленої Загальним положенням про оплату праці та преміювання працівників; що місячний строк притягнення ОСОБА_1 до відповідальності не порушено, зважаючи на те,

що розслідування виробничої неполадки було закінчено 06 квітня 2018 року, а наказ про відповідальність позивача видано 03 травня 2018 року.

З рішенням суду не можна не погодитися.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказане рішення відповідає вимогам процесуального законодавства, а зроблені судом першої інстанції висновки - обставинам справи та нормам матеріального права.

У статті 139 КЗпП України визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Таким чином, трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (частина друга статті 148 КЗпП України).

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 149 КЗпП України.

Згідно із ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Зі справи вбачається, що згідно протоколу засідання кваліфікаційної комісії № 1091 від 26 липня 2016 року позивач набув кваліфікацію підручного сталевару конвертера 7 розряду (першого) конвертерного відділення конвертерного цеху ПрАТ «МК «Азовсталь».

Як свідчить наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, 23 березня 2018 року в зміні з 7-00 год. до 15-00 год. позивач, в процесі продувки плавки, не узгодив свої дії з безпосереднім керівником і прийняв самостійне рішення, а саме: виконав переміщення шлаковоза самохідного від конвертера в шлаковий проліт конвертерного цеху, що призвело до відсутності шлаковоза в ковшовому відділенні за конвертером № 2 в момент активних виносів шлаково-металевої емульсії з конвертера, сходу шлаковоза з рейок при його русі з шлакового прольоту в сторону ковшового відділення і тривалому простою конвертерного відділення конвертерного цеху протягом 13 годин 19 хвилин (невиконання вимог ДІ 232-04-296-2013 п.1.4, п.2.2.1, п.2.2.2, п.2.4.12) (т.1 а.с.13-16).

Відповідно до вимог пп. 1.4. посадової інструкції 232-04-296-2013 «підручного сталевару конвертера 7 розряду (першого) конвертерного відділення конвертерного цеху», підручний сталевару у своєї діяльності повинен знати керуватися та виконувати: технологію процесу виплавки сталі в конвертерах; ... застосування кисню для продувки плавки і вплив його на процес прискорення плавки; ... технологічну інструкцію, виробничо-технічну інструкцію; організаційно-розпорядчі документи, які видаються на комбінаті, правила внутрішнього трудового розпорядку; посадову інструкцію». На підставі п.2.2.1. посадової інструкції підручного сталевару 232-04-296-2013, підручний сталевару конвертера повинен вести технологічний процес виплавки сталі відповідно до технологічних інструкцій, технологічного регламенту та іншої технологічної документації конвертерного відділення конвертерного цеху. Підручний сталевару, у відповідності з п.2.2.2. посадової інструкції підручного сталевару 232-04-296-2013, повинен забезпечити роботу конвертера згідно змінного завдання. Підручний сталевару на підставі п. 2.4.12 посадової інструкції підручного сталевару 232-04-296-2013 зобов`язаний стежити за справністю і збереженням інструменту і пристосувань, виявляти і брати участь в усуненні несправностей в роботі устаткування, що обслуговується, не допускати простою устаткування з вини персоналу. Пункт 4.1. посадової інструкції 232-04-296-2013 передбачає, що підручний сталевару конвертера 7 розряду (першого) конвертерного відділення конвертерного цеху ПрАТ «МК «Азовсталь» несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на нього вказаною інструкцією обов`язків.

Зі своєю посадовою інструкцією підручного сталевару 232-04-296-2013 ОСОБА_1 був ознайомлений особисто під розпис.

Заперечуючи проти ухваленого рішення в апеляційній скарзі та суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 і його представники посилалися на те, що 23 березня 2018 року позивач фактично виконував обов`язки шлаковика за незаконним розпорядженням майстра цеху, а відсутність на підприємстві відносно ОСОБА_1 наказу про суміщення професій підручного сталевару та шлаковика, є порушенням трудового законодавства та звільняє позивача від відповідальності за обставини, які призвели до виробничої неполадки в цей день.

Встановлено, що позивач 01 лютого 2012 року був переведений у конвертерний цех учнем шлаковика конвертерного відділення.

ОСОБА_1 пройшов виробниче навчання за професією шлаковик 4 розряду, про що свідчить протокол засідання кваліфікаційної комісії № 1327 від 26 березня 2012 року.

З посадовою інструкцією шлаковика 4 розряду конвертерного відділення конвертерного цеху ДІ 232-04-299-2013 позивач був ознайомлений особисто.

Згідно із посадовими обов`язками шлаковика (розділ 2 «Ведення технологічного процесу» ДІ 232-04-299-2013), перед початком продувки плавки в конвертері по команді майстра виробництва шлаківник 4 розряду конвертерного відділення конвертерного цеху здійснює переміщення самохідного шлаковоза з встановленими на ньому 2-мя шлаковими чашами під конвертер. Після вказаного переміщення, шлаківник 4 розряду конвертерного відділення конвертерного цеху передає управління шлаковозом машиністу дистриб`ютора 7 розряду без дистанційного керування конвертерного відділення конвертерного цеху, який здійснює його переміщення для можливості скачування шлаку з конвертера в шлакові чаші.

З 01 вересня 2017 року на підприємстві відповідача було введено в дію «Положення про оплату праці та преміювання робітників, керівників спеціалістів та службовців конвертерного цеху ПрАТ «МК «Азовсталь», згідно вимог якого встановлені, в тому числі, умови та порядок здійснення сумісництва доплати та надбавки робітникам, керівникам спеціалістам та службовцям конвертерного цеху відповідача. Зокрема, п.2.2. Положення передбачає, що доплата неповним штатом (виконання обов`язків тимчасово відсутнього робочого за умови, що посада відсутнього працівника передбачена штатним розписом) проводиться в межах Додатку 2 до Положення, яким встановлено Перелік професій, підстави за наявності яких здійснюється сумісництво, та розмір доплати робітникам, виконуючим обов`язки тимчасово відсутніх робітників. Так, вказаним додатком до Положення закріплено, що робітники за основною професією - підручний сталевара конвертера (перший) 7 розряду, здійснюють сумісництво за професією шлаковик 4 розряду, за що проводиться доплата у розмірі 75 %.

З вказаним Положенням ОСОБА_1 був ознайомлений в період з 13 червня 2017 року по 30 червня 2017 року, про що свідчить акт від 04 липня 2017 року, а з жовтня 2017 року він почав виконувати роботи і шлаковика 4 розряду із отриманням відповідних доплат.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Одночасно, ч. 3 та ч. 4 ст. 97 КЗпП України встановлено, що конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Судом встановлено, що у штатному розкладі конвертерного відділення конвертерного цеху числиться, в тому числі, посада шлаковика 4 розряду. Пункт 4.8. Колективного договору відповідача передбачає, що доплати та надбавки встановлюються згідно з Переліком доплат та надбавок, встановлених відповідними положеннями.

В суді апеляційної інстанції позивач ці обставини визнав та пояснив, що з жовтня 2017 року він виконував обов`язки як підручного сталевара так і шлаковика; ніколи не заперечував проти виконання цих обов`язків; отримував відповідні доплати до основного окладу і дотепер виконує роботу, як підручного сталевара так і шлаковика.

Посилання представників позивача в суді апеляційної інстанції на те, що особові рахунки на ім`я ОСОБА_1 про отримання заробітної плати відображають невірну позицію з зазначенням «доплата за недоштат» є неспроможними та не спростовують фактичних обставин, які визнаються позивачем, що він, маючи відповідну спеціальну підготовку шлаковика, виконував роботу добровільно і заробітна плата ним отримувалася на підставі «Положення про оплату праці та преміювання робітників, керівників спеціалістів та службовців конвертерного цеху ПрАТ «МК «Азовсталь».

Крім того, з наказу № 99 тд від 03 травня 2018 року вбачається, що позивач притягнутий до дисциплінарної відповідальності, як підручний сталевара, який 23 березня 2018 року вчинив самовільні дії, що призвели до виробничої неполадки та тривалого виробничого простою.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що 23 березня 2018 року позивач виконував безпосереднє завдання майстра, який не мав права вимагати виконання від ОСОБА_1 обов`язків шлаковика, то ці доводи є безпідставними, оскільки будь-яких доказів з цього питання не надано ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду. Відсутні такі твердження і у поясненнях позивача адміністрації підприємства за наслідками розслідування виробничої неполадки.

Крім того, не погоджуючись з рішенням про відмову у позові ОСОБА_1 в апеляційній скарзі наголошував на тому, що роботодавцем (відповідачем у справі) пропущено строк для застосування дисциплінарного стягнення, встановлений статтею 148 КЗпП України, оскільки проступок було виявлено 23 березня 2018 року, а до дисциплінарної відповідальності позивача притягнуто - 03 травня 2018 року, тобто з пропуском місячного строку.

З цими доводами погодитися не можна.

За положеннями трудового законодавства дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Як вказують матеріали справи, 23 березня 2018 року адміністрація ПрАТ «МК «Азовсталь» встановила, що в зміні з 7-00 год. до 15-00 год. в конвертерному цеху під час продувки плавки № 2802716, на 13й хвилині продувки відбулося зниження окислення вуглецю, після чого почалися активні виноси шлаку з конвертера. В результаті виносу шлаково-металевої емульсії в жолобі під конвертером № 2 сталося утворення шлакового настилу на рейкових шляхах з наступним сходом шлаковоза з рейкового шляху при русі в сторону ковшового відділення і тривалого простою конвертерного відділення конвертерного цеху протягом 13 годин 19 хвилин.

Для визначення причин сходу шлаковоза № 2 с рейкового шляху розпорядженням по підприємству № 54 від 30 березня 2018 року була створена спеціальна комісія.

З пояснень ОСОБА_1 про обставини виробничої неполадки, що сталася 23 березня 2018 року, вбачається, що він виконував стандартну операцію пов`язану з рухом шлаковоза, який двічі вийшов з ладу, але після поновлення руху шлаковоз зійшов з рейок, а потім почалася робота по прибиранню та відчищенню рейок під конвертером.

Згідно Акту розслідування причин виробничої неполадки - сходу шлаковозу № 2 з рейкового путі, затвердженого директором по технології і якості 06 квітня 2018 року, в результаті комісійного розслідування було встановлено, що причиною виробничої неполадки є винос шлако-металевої емульсії у жолоб конвертера № 2 і відсутність шлаковоза у ковшовому відділенні за конвертером № 2, шлаковоз знаходився на шлаковій естакаді з метою заміни шлакової чаші (рішення підручного сталевара 7 розряду ОСОБА_1). Комісією було запропоновано підготувати наказ про дисциплінарне стягнення ОСОБА_1 та дистрибутора ОСОБА_4

Наказ про дисциплінарне стягнення був виданий 03 травня 2018 року, тобто в строки, передбачені ст. 148 КЗпП України (т.1 а.с.92-95).

Колегія суддів вважає, що підстав для відрахування строків притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності з 23 березня 2018 року немає, оскільки особа може бути притягнута до відповідальності лише в разі встановлення її вини, а винні дії ОСОБА_1 встановлені за наслідками розслідування та затвердження цих висновків 06 квітня 2018 року.

З пояснень представника Маріупольська первинна профспілкова організація № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» Прідущенко В .В. вбачається, що факт виникнення виробничої неполадки 23 березня 2018 року, що призвело до простою конвертерного цеху, визнається, однак вина в цьому покладається на машиніста дистрибутора ОСОБА_4 , відносно якого наказ № 99тд не оскаржується.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд невірно ухвалив рішення в частині визнання наказу незаконним відносно ОСОБА_1 в той час, як позивач просив про визнання незаконним тільки п.2 наказу від 03 травня 2018 року колегія суддів вважає безпідставними, оскільки пунктом 2 цього наказу покладені певні зобов`язання на начальника конвертерного цеху Трусова А .В. і цей пункт наказу ніяким чином не порушує права та законні інтереси позивача.

В суді апеляційної інстанції позивач визнав, що ці доводи скарги є помилковими.

Як свідчить зміст апеляційної скарги, її доводи в основному аналогічні мотивації позовної заяви, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду позивачем в суді апеляційної інстанції не надано. Порушень норм процесуального права, які б могли призвести до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути

визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Що стосується рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 2700 грн., то підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення в цій частині апеляційний суд не вбачає, враховуючи наступне.

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

На підтвердження отримання правової допомоги та понесених витрат на правову допомогу представником ПрАТ «МК «Азовсталь» суду першої інстанції було надано: довіреність підприємства на ім`я адвоката Бузівської Н.М. від 26 квітня 2018 року; довідку про прийняття адвоката Бузівської Н.М. до складу учасників Адвокатського об`єднання «Українська адвокатська допомога» від 07 березня 2018 року; договір та додаткова угода про надання правової допомоги від 29 березня 2018 року, підписаний відповідачем з адвокатським об`єднанням; розрахунок розміру винагороди від 06 листопада 2018 року до договору від 29 березня 2018 року; акт підтвердження виконаної роботи; платіжне доручення від 14 листопада 2018 року про оплату за юридичні послуги на суму 13920 грн.; рахунок на оплату від 06 листопада 2018 року (т.1 а.с.206-225).

За частинами першою, другою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правничу допомогу регламентовано у статті 137 ЦПК України.

Враховуючи, що правову допомогу відповідачу було надано адвокатом, місцевий суд вірно вказав на наявність правових підстав для віднесення до судових витрат сум, сплачених заявником за послуги, пов`язані із розглядом справи, надані їй особою, яка є адвокатом. При цьому в рішенні суду наведені відповідні обґрунтування зменшення суми судових витрат, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, до 2700 грн.(т.1а.с.233).

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановив обставини справи за позовними вимогами ОСОБА_1 , відповідні їм правовідносини, поясненням сторін та наданим доказам у своїй сукупності дав належну оцінку. Суд правильно застосував матеріальний закон, вимоги ст.ст. 89, 263-264 ЦПК України, вірно визначив доведеність факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, на підставі чого дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог про скасування, як незаконного, наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки порушення позивачем, як підручним сталевара, правил внутрішнього трудового розпорядку, посадової інструкції та технологічного процесу призвело до виробничої неполадки та зупиненню роботи конвертерного відділення на тривалий час.

За таких обставин, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складення повного судового рішення 27 травня 2019 року.

Судді: Л.М. Кочегарова

С.А. Зайцева

Т.Б.Ткаченко