Справа № 502/313/19
26 квітня 2019 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого судді Масленикова О. А.,
за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.
розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області
про встановлення факту належності нерухомого майна та визнання права власності
Представник позивача звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності нерухомого майна та визнання права власності. З уточненої позовної заяви, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_3 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 . Після смерті спадкодавця залишилося спадщина, яка складається із 1/2 частини житлового будинку в АДРЕСА_2 , як колишнього члена колгоспного двору. Позивач, ОСОБА_2 відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину, яка залишилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 , прийняла позивач, ОСОБА_2 в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, тобто фактично, оскільки на час відкриття спадщини проживала безпосередньо разом із спадкодавцем. Інших спадкоємців за законом, в тому числі за заповітом, немає. Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належав до складу колгоспних дворів, згідно записів погосподарської книги за 1991 рік. Станом на 16 квітня 1991 року до складу колгоспного двору входили: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та позивач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином: позивач, ОСОБА_2 , має право на житловий будинок за вказаною у тому числі на 1/2 частину в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 1/2 частину як колишній член колгоспного двору. За життя спадкодавців так і не було виготовлено правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на побудований житловий будинок, акт про ведення в експлуатацію вказаного житлового будинку, також відсутній. Право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , не зареєстровано. Під час звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачової Н.М. позивачу, ОСОБА_2 було надано роз`яснення щодо того, що з доданих документів до нотаріальної контори право власності на вказаний житловий будинок не зареєстровано, що не дає можливо видати свідоцтва про право власності на спадщину, тому нотаріус радила звернутися до суду.
В зв`язку з зазначеним, представник позивача просив суд:
- встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та позивачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- визнати за позивачем, ОСОБА_2 право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1, у тому числі на 1/2 частину в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на 1/2 частину як колишнім членом колгоспного двору.
Представник позивача надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 , зареєстрованого в м. Кілія р/б ЗАГС Кілійського району Одеської області, актовий запис № 128, - рос. « ОСОБА_4» та рос. « ОСОБА_3 »є батьками рос. « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Шлюб між рос. « ОСОБА_5 » та рос. «ОСОБА_2» був укладений 23.01.1932 року Кілійським райвідділом ЗАГС Одеської області, що підтверджується виданим свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_2 від 23.01.1943 року, актовий запис № 05. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище рос. « ОСОБА_2 ».
Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 81, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до довідки Виконавчого комітету Кілійської міської ради № 2 від 09.01.2019 року станом на 16.04.1991 р. житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належав до складу колгоспних дворів та до складу колгоспного двору входили: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народження та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до довідки, виданої комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації» за № 920 від 6 грудня 2018 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , не зареєстровано.
Згідно технічного паспорту, складеного комунальним підприємством Кілійської районної ради «РБТІ та РОН» від 11.01.2009 р., житловий будинок по АДРЕСА_1складається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 33,4 кв.м., загальною площею 41,1 кв.м., господарських будівель: літ. Б - житловий будинок, житловою площею 39,4 кв.м., загальною площею 77,3 кв.м., літ. В - гараж, літ. Г - комора, літ. Д - кухня, літ. Е - сарай, літ. Ж - сарай, літ. З - сарай, літ. И - сарай, літ. К - убиральня, 1-6, І надвірні споруди.
Як вбачається з інформаційного листа від 12.02.2019 р. № 52/01-16, приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачова Н.М. на підставі звернення ОСОБА_2 щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 роз`яснила, що за відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку.
З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 55406041 від 11.03.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., вбачається, що інформація у спадковому реєстрі відносно ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2. відсутня.
Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 55406056 від 11.03.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., вбачається, що інформація у спадковому реєстрі відносно ОСОБА_3 відсутня.
При розгляді і вирішенні справи судом застосовано наступні норми права:
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року.
Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.
Згідно п.5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.
Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованою вимогу представника позивача, щодо встановлення факту належності житлового будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як членам колишнього колгоспного двору, оскільки правовстановлюючий документ на даний будинок відсутній і вказані особи дійсно входили до складу відповідного колгоспного двору.
Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.12, 81, 207, 259, 263-265, 280-282, 315 ЦПК, ст. ст. 16, 1261,1233 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності нерухомого майна та визнання права власності - задовольнити повністю.
Встановити факт належності житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , який складаєтьсяз: літ. А - житловий будинок, житловою площею 33,4 кв.м., загальною площею 41,1 кв.м., господарських будівель: літ. Б - житловий будинок, житловою площею 39,4 кв.м., загальною площею 77,3 кв.м., літ. В - гараж, літ. Г - комора, літ. Д - кухня, літ. Е - сарай, літ. Ж - сарай, літ. З - сарай, літ. И - сарай, літ. К - убиральня, 1-6, І надвірні споруди у тому числі на 1/2 частину в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на 1/2 частину як колишнім членом колгоспного двору.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников