Рівненський апеляційний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

15 травня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/19213/14-ц

Провадження № 22-ц/4815/853/19

Рівненський апеляційний суд у складі судді Гордійчук С. О., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 липня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 липня 2017 року позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" заборгованість за договором про іпотечний кредит №725/05 від 22 червня 2005 року станом на 09 лютого 2017 року в розмірі 1342607,79 грн., яка складається з: заборгованість за процентами в розмірі 789606,26 грн. та пені за останній календрний рік в розмірі 553001,53 грн. та судові витрати в розмірі 32539,48 грн.

Не погодившись з означеним рішенням, 24 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Одночасно, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження яке обгрунтовано тим, що належним чином завірена копія судового рішення була ним отримана 22 квітня 2019 року, що підтверджується матеріалами справи № 569/19213/14-ц.

Перевіривши надані матеріали, суд вважає, що у відкритті провадження по справі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року.

Згідно з п.1, 13 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 1 статті 294 ЦПК України (у редакції, що діяла на час ухвалення рішення) визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду ухвалено 24 липня 2017 року. Апеляційна скарга подана та зареєстрована в суді 24 квітня 2019 року.

Отже, із матеріалів справи вбачається, що в установлений законом процесуальний строк - 10 днів, який діяв на час розгляду справи, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подана не була.

Апеляційна скарга надійшла до суду через 1 рік та 8 місяців.

Згідно з ч.2 ст.358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Зазначена норма процесуального закону незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладає на суд обов`язок відмовити у відкритті провадження, оскільки зазначений строк апеляційного оскарження є граничним.

З матеріалів справи вбачається, що 27 травня 2017 року ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи на 24 липня 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 166, т.2).

Отже, суд дійшов висновку, що правові підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Вищезазначені доводи відповідають висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі №61-21007св18 та в постанові Верховного суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також дані висновки суду не суперечать практиці Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Стосовно питання доступу до суду Суд у справі «МПП "Голуб" проти України» повторює, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (див. справу "Голдер проти Сполученого Королівства", рішення від 21 лютого 1975 року, Серія А N 18, ст. 13-18, п. 28-36).

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Дії однієї сторони не повинні порушувати права іншої сторони.

З огляду на викладене, керуючись вимогами ч.2 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 липня 2017 року.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

В задоволені клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 липня 2017 року відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 липня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Суддя Рівненського

апеляційного суду С.О. Гордійчук