Справа № 127/6740/19
Провадження № 22-ц/801/1149/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 рокуСправа № 127/6740/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя доповідач),

суддів: Панасюка О. С., Сала Т. Б.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області 09 квітня 2019 року у складі судді Медяної Ю. В., постановлене в м. Вінниця, дата складення повного судового рішення 09 квітня 2019 року,-

в с т а н о в и в :

07 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Збільшивши позовні вимоги (а.с. 18 19), просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти в розмірі по 3 000 грн на кожну, починаючи з 05 березня 2019 року і до досягнення кожним з дітей повноліття (а.с. 18-19).

Позов мотивовано тим, що 25 липня 2003 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб (актовий запис № 1320), від якого у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2018 року (справа №127/7551/18) шлюб між сторонами було розірвано. Діти проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні. Вказує, що відповідач самоусунувся від надання будь-якої допомоги дітей, а вона не має достатніх доходів для забезпечення їх належним чином.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області 09 квітня 2019 року позов задоволено, постановлено: стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 3 000 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 07 березня 2019 року. Вирішено питання по стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору в розмірі 768 грн 40 коп. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, тобто, за період з 07 березня 2019 року по 07 квітня 2019 року допущено до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено позовні вимоги, оскільки відповідач є працездатним, у нього не має на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини та батьків, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на дітей підлягають до задоволення.

26 квітня 2019 року на таке рішення суду відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить оскаржуване рішення скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до заперечення щодо твердження позивача про ухилення його від утримання дітей. Стверджує що починаючи з квітня 2018 року по січень 2019 року ним на рахунок ОСОБА_5 було здійснено грошових переказів на загальну суму 35 000 грн, а в 2019 році він перерахував аліменти на дітей на загальну суму 9 000 грн. Крім того, придбавав дітям велику кількість одягу і техніку. Вважає, що мати повинна теж нести витрати на утримання дітей. Зазначає, що позивач приховала від суду, що крім роботи у Військово медичному клінічному центрі Центрального регіону, вона працює у ТОВ «Медичний Центр «Альтамедика», де також отримує дохід. Вказує, що судом першої інстанції, крім іншого, допущено порушення норм процесуального права: так, відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК у позивача є право збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання, або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, на що суд прийнявши заву ОСОБА_1 про збільшення позовних увагу не звернув, копія цієї заяви не була надіслана позивачем відповідачеві, тому суд мав би відмовити у прийнятті такої заяви (ч. 5 ст. 49 ЦПК України).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Стосовно доводів апеляційної скарги про порушення норм процесуального права, вказує, що відповідачем при отриманні заяви про збільшення позовних вимог не ставилось питання про відкладення судового засідання у зв`язку з необхідністю підготувати заперечення чи пояснення, при цьому судом неодноразово з`ясовувалось чи необхідний відповідачу час для викладення своїх тверджень, крім того відповідач зазначав що він частково погоджується з позовними вимогами. Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального права вважає, безпідставними та необґрунтованими: відповідач достатньо заробляє, хоча й неофіційно, інших утриманців немає та може сплачувати аліменти в розмірі що стягнув суд.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до наступних висновків.

По справі встановлено наступні обставини, що не оспорюються:

- З 25 липня 2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (актовий запис № 1320), який було розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області 04 травня 2018 року (справа №127/7551/18) (а.с. 4).

- Сторони мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , виданого 17 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 3425, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 05 лютого 2010 року, актовий запис № 464 (а.с. 5, 6).

- Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2018 року (справа №127/7551/18) місцем проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено місце проживання матері ОСОБА_1 (а.с. 4).

Згідно частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Надані відповідачем докази перерахування коштів на утримання дітей (а.с.26-42)свідчать про те, що він не ухиляється від обов`язку утримання дітей, тому доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження, однак це не позбавляє позивача права звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів та не виключає можливість постановлення рішення про їх стягнення.

При визначенні розміру аліментів враховується стан здоров`я та загальний матеріальний стан того з батьків дитини, з якого вони будуть стягуватися. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

При ухваленні рішення судом першої інстанції вірно враховано те що відповідач є працездатною особою, у нього немає інших утриманців, він не хворіє на хронічні захворювання. Разом з тим, приймаючи рішення про стягнення аліментів в розмірі 3000 грн на кожну дитину щомісячно, суд не навів мотивів такого рішення, адже визначений судом розмір значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, однак доказів того, що відповідач має достатній заробіток для сплати аліментів в розмірі по 3 000 грн. щомісяця на кожну дитину, матеріали справи не містять, натомість обидві сторони не заперечують того факту, що відповідач офіційно не працює.

Твердження відповідача про наявність у позивача інших доходів, про які вона не вказала, а також твердження позивача про наявність достатніх доходів у відповідача, - є лише їхніми власними твердженнями та не підтверджені жодними доказами.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року встановлений у розмірі 2 027 гривень, з 1 липня 2 118 гривень, з 1 грудня 2 218 гривень.

Апеляційний суд не бере до уваги докази, надані позивачем до відзиву на апеляційну скаргу, так як вони не були нею подані до суду першої інстанції, не були предметом розгляду, а позивачем не наведено доказів існування будь-яких перешкод подання їх до суду першої інстанції (ст. 126 ЦПК України).

Відтак, враховуючи рівність обов`язку батьків утримувати дітей, враховуючи наявну в матеріалах справи довідку про розмір заробітної плати позивача (а.с. 20), працездатний вік відповідача, відсутність у нього інших утриманців, відсутність доказів отримання ним доходів, беручи до уваги встановлений законом прожитковий мінімум, апеляційний суд приходить до висновку , що розмір аліментів слід визначити в сумі по 2 000 грн на кожну дитину щомісяця.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо не направлення позивачем на адресу відповідача завчасно копії заяви про збільшення позовних вимог та прийняття її судом з порушенням вимог ст. 49 ЦПК України, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2019 року постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 13).

Заява про збільшення позовних вимог подана ОСОБА_1 до суду 23 березня 2019 року та зареєстрована за ОСОБА_6 № 2667 (а.с. 18), тобто до початку першого судового засідання, як передбачено п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України. Однак в порушення вимог ч. 5 ст. 49 ЦПК України суд прийняв вказану заяву без доказів направлення копії цієї заяви та доданих до неї документів відповідачу, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними.

Однак, як вбачається з протоколу судового засідання (а.с.45-46), відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що, не зважаючи на порушення судом норм процесуального права, це порушення не є таким, що вплинуло на правильність висновків суду про необхідність стягнути аліменти з відповідача, таке порушення не є обов`язковою підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч.3 ст. 376 ЦПК України), тому за результатами апеляційного розгляду оскаржуване у справі рішення підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів, що підлягають до стягнення, в іншій частині підстав для зміни чи скасування рішення немає, як і немає підстав для відмови в задоволенні позову як про те просить відповідач в апеляційній скарзі.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій, з огляду на розмір аліментів) становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області 09 квітня 2019 року в частині розміру аліментів, що підлягають до стягнення, змінити: визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 2 000 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді: підпис О. С. Панасюк

підпис Т. Б. Сало

Згідно з оригіналом

головуюча суддя Т. М. Шемета