ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 687/978/18
Провадження № 22-ц/4820/1039/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю: позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 687/978/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28 лютого 2019 року (суддя Кулєбякін В.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представника учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування. В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , спадкоємцем якої є позивач. Вказувала, що на день смерті з ОСОБА_4 проживав її чоловік ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Зазначала, що 14.11.2014 ОСОБА_5 склав заповіт щодо розпорядження його майном на випадок смерті, спадкоємцем його майна є ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_5 був інвалідом першої групи, тому 29.01.2015 Чемеровецькою селищною радою Чемеровецького району, ОСОБА_3 призначено його помічником.

Посилалась на те, що ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса з заявою, відповідно до якої прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , однак, під час виконання своїх повноважень помічника ОСОБА_5 , відповідач не надавала йому допомоги та не виконувала своїх повноважень, передбачених ст. 78 ЦК України.

Позивач вказувала, що змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів, оскільки відповідач може спадкувати частку у майні, на яке має право спадкування позивач.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28 лютого 2019 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Вказує на помилковість висновків суду щодо визначення часток у спадковому майна та посилається на достатність доказів в підтвердження заявлених нею вимог.

Представником відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

В судовому засіданні позивач підтримала апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, місце і час слухання справи повідомлена належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була головою двору за адресою: АДРЕСА_1 , разом із нею був зареєстрований та проживав її чоловік ОСОБА_5 (а.с. 12, 15). Згідно із заповітом від 29.01.2014 ОСОБА_4 заповіла на випадок своєї смерті все своє майно ОСОБА_1 (а.с. 13).

ОСОБА_5 з 27.09.2005 мав другу групу інвалідності, з 14.03.2014 - першу групу інвалідності та потребував стороннього догляду. За рішенням виконавчого комітету Чемеровецької селищної ради № 3 від 29.01.2015 помічником ОСОБА_5 було призначено ОСОБА_3 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер (а.с. 9, 11).

Відповідно до заповіту від 14.11.2014, ОСОБА_5 заповів на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, ОСОБА_3 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_5 в шестимісячний строк - 19.11.2015 ОСОБА_3 звернулася із заявою про прийняття спадщини, тим самим прийнявши спадщину (а.с. 53).

Крім того, 02.02.17 до приватного нотаріуса Чемеровецького нотаріального округу Хмельницької області Пилявського В.Б. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 звернулась ОСОБА_1 (а.с. 61). На вказану заяву нотаріусом повідомлено заявницю про те, що право на спадкування мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини - при умові відсутності спадкоємців за заповітом чи спадкоємців попередніх черг. В свою чергу, остання не надала нотаріусу документів щодо спільного проживання зі спадкодавцем та своєчасного прийняття спадщини в установлений законом строк після смерті ОСОБА_5 (а.с. 61-63, 66).

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_1 не входить до кола спадкоємців після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Відповідно до ст. 1259 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 і ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Згідно з ч. 5 і ч. 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У зв`язку з наведеним, позивач, всупереч вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, не довела належними та допустимими доказами порушення її прав як заінтересованої особи, суб`єктивні спадкові права якої порушені прийняттям ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_5 , і вона повноважна пред`являти позовні вимоги про усунення її від права на спадкування. Тому, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 червня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Кулєбякін В.О. Провадження № 22-ц/4820/1039/19

Доповідач - П`єнта І.В. Категорія № 39