Справа № 750/2087/19
Провадження № 2/750/925/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року м. Чернігів

головуючого судді Требух Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Будаш М.В.,

справа №750/2087/19

позивач ОСОБА_1 , як законний представник ОСОБА_2

відповідачі Чернігівська міська рада, виконавчий комітет Чернігівської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження справу за позовом ОСОБА_1 як законного представника ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради, виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання дій щодо незабезпечення житлом незаконними

за участі: позивача, представника відповідачів ОСОБА_3 .

в с т а н о в и в:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 , яка згідно рішення виконавчого комітету Новозаводської районної ради народних депутатів від 08 червня 1978 року №271 призначена опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , звернулась до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом в інтересах ОСОБА_2 про визнання дій щодо незабезпечення останнього першочергово житлом як інваліда Армії І групи та особи, яка за станом психічного захворювання має отримати житло терміново і невідкладно.

Відповідачами відзив не надавався.

В судовому засіданні позивач позов підтримала.

Представник відповідачів позов не визнала, зазначивши про відсутність житла та перебування інших осіб перед позивачем у першочерговому списку на отримання житла.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 є інвалідом Армії І групи ( захворювання, отримане в період проходження військової служби) і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.

Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної ради народних депутатів від 08 червня 1978 року №271 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 призначена ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку у виконавчому комітету Чернігівської міської ради з 1996 року та у першочерговому списку як інвалід армії (інвалід І групи) з 1996 року. На квартирному обліку ОСОБА_2 перебуває один.

Станом на час розгляду справи житло позивачу не надано.

Відповідно до рішення Чернігівської міської ради від 30.11.2017 року питання розподілу та надання житла було віднесено до компетенції виконавчого комітету Чернігівської міської ради.

Згідно статті 45 Житлового Кодексу у першу чергу жилі приміщення надаються потребуючим поліпшення житлових умов особам з інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання I і II груп та особам з інвалідністю I і II груп з числа військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 18 частини 1 статті 13 Закону України інваліди війни та прирівняні до них особи позачергово забезпечуються житлом, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

Аналіз приведеної норми, свідчить про те, що відповідні органи, уповноважені державою на виконання функцій з розподілу житла зобов`язані надати особі, на яку поширюється дія цієї норми, таке житло.

Таким чином, ненадання позивачу, який перебуває в першочерговому списку на отримання житла з 1996 року, тобто більше ніж 20 років перебування на обліку є грубим порушенням його прав та охоронюваних законом інтересів.

При цьому суд критично ставиться до посилань виконавчого комітету Чернігівської міської ради на щорічну відсутність бюджетних асигнувань, призначених для придбання пільгового житла та його виділення окремим категоріям громадян, оскільки такі доводи прямо суперечать практиці Європейського суду з прав людини, рішення якого для національних судів України є джерелом права.

Так, 08.11.2005 року у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Відповідно до ст..5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відтак, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково шляхом визнання неправомірною бездіяльність виконавчого комітету Чернігівської міської ради щодо незабезпечення першочергово житлом інваліда Армії 1 групи ОСОБА_2 .

У позові до Чернігівської міської ради суд вважає за необхідне відмовити за недоведеністю порушення прав позивача з боку Чернігівської міської ради.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність виконавчого комітету Чернігівської міської ради щодо незабезпечення першочергово житлом інваліда Армії 1 групи ОСОБА_2 .

В задоволенні позовних вимог до Чернігівської міської ради відмовити.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач : ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Чернігівська міська рада ( місто Чернігів вулиця Магістратська 7 )

Відповідач: Виконавчий комітет Чернігівської міської ради ( місто Чернігів вулиця Магістратська 7 )

Повне рішення виготовлено 06.06.2019 року.

Суддя Н.В.Требух