Справа № 184/631/19
Номер провадження 2/184/297/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Малашиної Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Покров Дніпропетровської області в особі виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, померлої 02.01.2016 року, протягом двох місяців з дня вступу рішення суду в законну силу.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 02.01.2016 року у віці 80 років померла ОСОБА_3 дружина померлого брата позивача - ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок №41 з надвірними спорудами по вул. Пархоменко в м. Покров Дніпропетровської області. Вказаний будинок ОСОБА_3 успадкувала після смерті брата позивача, як спадкоємець першої черги за законом, і він належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.1999 року. Державна реєстрація права власності на її імя була здійснена КП «МБТІ» м. Нікополь 15.09.1999 року. ОСОБА_3 на випадок своєї смерті склала заповіт на користь позивача, посвідчений Орджонікідзевською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 19.08.2003 року за реєстровим номером 641, в якому все своє майно, у тому числі і вказаний будинок з надвірними спорудами вона заповідача позивачу. На час смерті ОСОБА_3 більше близьких родичів не було. Крім того, позивач здійснював постійний сторонній догляд за нею, надавав їй допомогу в веденні домашнього господарства. Вказаний заповіт залишився не скасований на час смерті ОСОБА_3 На день смерті ОСОБА_3 позивач не проживав разом з нею і не був зареєстрований з нею за однією адресою. Протягом шести місяців після смерті ОСОБА_3 позивач не звертався до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини з причини, яку він вважає поважною, і вона повязана зі станом його здоровя, яке протягом вже тривалого часу залишається поганим. Він страждає на декілька серйозних захворювань, у тому числі, полікістоз печінки, холеститичний гепатит, ЖКХ, катаракта обох очей. Тому позивач по декілька разів на рік знаходиться на амбулаторному лікуванні. Після смерті ОСОБА_3 він відразу не звертався до нотаріуса з заявою, тому що був ще час, і вважав. Що ще встигне подати заяву про прийняття спадщини. Однак у травні 2016 року стан здоровя позивача ще більше погіршився, і він був змушений знову звернутися за медичною допомогою до КЗ»ЦМЛ м. Покров ДОР». Вказана обставина підтверджується довідкою зазначеного закладу від 21.03.2019 року, відповідно до якої позивач знаходився на лікуванні в період з 20.05.2016 року по 10.07.2016 року з діагнозом: Полікістоз печінки, ЖКХ, хол естетичний гепатит, катаракта обох очей. За станом здоровя, відповідно до висновку комісії, був не мобільний. В 2019 році позивач звернувся до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 для оформлення спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3, однак нотаріус повідомила позивача, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини і надала постанову від 20.03.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач та його представник в судовому засідання підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст.ст.77, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 02.01.2016 року ОСОБА_3 померла у віці 80 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №663372, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 19 (а.с.6).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.1999 року серії АВВ №879283 житловий будинок по вул. Пархоменко, 41 в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області ОСОБА_3 успадкувала після смерті ОСОБА_4, померлого 09.12.1998 року. Державна реєстрація права власності на її імя була здійснена КП «МБТІ» м. Нікополь 15.09.1999 року (а.с.7,9).

В матеріалах справи наявна копія спадкової справи №45/2019 від 18.03.2019 року на майно ОСОБА_3, яка померла 02.01.2016 року (а.с.27-38), з якої вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті склала заповіт на користь позивача, посвідчений Орджонікідзевською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 19.08.2003 року за реєстровим номером 641, в якому все своє майно, у тому числі і будинок №41 по вул. Пархоментко в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області з надвірними спорудами вона заповідала ОСОБА_1 (а.с.31).

Згідно до заяви ОСОБА_1 від 18.03.2019 року останній звернувся до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 для оформлення спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3 (а.с.28).

Постановою приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 20.03.2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після померлої 02.01.2016 року ОСОБА_3, у звязку з тим, що ним пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с.11).

В матеріалах справи наявна довідка КЗ «Центральна міська лікарня м. Покров Дніпропетровської обласної ради» №201 від 21.03.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 20.05.2016 року по 10.07.2016 року перебував на лікуванні у зазначеному закладі з діагнозом: Полікістоз печінки, ЖКХ, хол естетичний гепатит, катаракта обох очей. За станом здоровя був не мобільний (а.с.8).

Заслухавши учасників справи, дослідивши додані докази, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини суд виходить з того, що через хворобу, яка згідно довідки лікаря КЗ «Центральна міська лікарня м. Покров Дніпропетровської обласної ради» №201, тривала з 20.05.2016 року по 10.07.2016 року, позивач не мав змоги своєчасно звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати поважною причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини і вважає за необхідно встановити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

При поданні позову позивач сплатив судовий збір в повному обсягу, питання про розподіл судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81, 263-265, 272, 352 ЦПК України, 1268 1270, 1272 ЦК України, суд -,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АМ №068188, виданий Орджонікідзевським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 30.10.2000 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, до Територіальної громади м. Покров Дніпропетровської області в особі виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області (вул. Центральна, 48 в м. Покров Дніпропетровської області), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АМ №068188, виданий Орджонікідзевським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 30.10.2000 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, померлої 02 січня 2016 року, тривалістю у два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 26.04.2019 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_6