Житомирський апеляційний суд
Категорія 50 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира, ухвалене 20 листопада 2018 року суддею Перекупкою І.Г. у м. Житомирі,

у справі №295/12617/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, у якому просила стягувати на її користь з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1000 грн щомісячно на утримання їх повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 24.09.2018 та до закінчення навчання в Житомирському національному агроекологічному університеті, тобто до 30.06.2021. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою цього ж суду від 13.03.2019 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати вищевказане заочне рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що позивачкою у позовній заяві безпідставно, без підтвердження належними доказами, вказано про можливість надання ним матеріальної допомоги на навчання дочки. Натомість він не працює, пенсії не отримує, у зв`язку із чим не може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є студенткою другого курсу денної форми навчання Житомирського національного агроекологічного університету. Навчання здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, термін якого з 01.09.2017 по 30.06.2021 (а.с. 6, 7А).

Навчання ОСОБА_3 на денному відділенні навчального закладу об`єктивно перешкоджає їй займатись діяльністю, направленою на отримання доходу, зокрема, працевлаштуватись, та, одночасно з цим, вимагає від неї необхідності купувати канцелярські вироби, підручники та інші необхідні для навчання речі та оплачувати необхідні для навчання послуги.

Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача матеріальної допомоги на утримання дочки в сумі 1000 грн щомісячно до закінчення навчання.

Доводи ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки відповідач є працездатним, у зв`язку з чим має можливість надавати кошти на утримання дочки, яка продовжує навчання.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 22 травня 2019 року.