АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/725/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Мельник І. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Мельник І.О., у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» про відшкодування моральної шкоди, повний текст рішення складений 11 березня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» про відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 25 грудня 2016 року по вул. Благовісна у м. Черкаси, зі сторони вулиці Чехова у напрямку вул. В.Чорновола відбулась ДТП за участю автомобіля «ВАЗ-2108», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та пішоходом ОСОБА_6, внаслідок якої остання загинула на місці пригоди.

По вказаному факту було відкрито кримінальне провадження № 0000377 та 24 травня 2017 року закрито на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відсутністю в діях водія ознак злочину.

Позивачі зазначали, що оскільки шкода завдана відповідачем як володільцем джерела підвищеної небезпеки, наявність його вини не має значення для відшкодування шкоди. Вважають, що їм, як дітям померлої, має бути відшкодована відповідачем моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях з приводу втрати близької людини, їх турбує безсоння, порушено їх нормальний спосіб життя, у зв'язку з чим вони докладають неймовірні зусилля для його налагодження та організації. Розмір моральної шкоди у зв'язку із смертю матері їм визначити важко, проте відповідач має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Всі витрати на поховання та організацію поминального обіду були сплачені позивачами і лише в березні 2018 року страхова компанія відповідача відшкодувала їм понесені витрати.

На підставі викладеного позивачі просили суд стягнути з відповідача на їх користь моральну шкоду, яку вони оцінюють з врахуванням суми, сплаченої страховою компанією (по 9600 гривень кожній), у розмірі по 100000 гривень кожній.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове яким позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що навіть при відсутності вини та протиправності дій власника джерела підвищеної небезпеки стягується моральна шкода.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що судом не встановлено факт вчинення відповідачем протиправної поведінки, наслідком якої стала смерть ОСОБА_6, а тому підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 грудня 2016 року близько 07 годин 00 хвилин в місті Черкаси водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем ВАЗ-2108 р.н. НОМЕР_1 та рухаючись по вулиці Благовісна від вулиці Чехова у напрямку по вулиці Чорновола, за перехрестям з вулицею Горького скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6, яка рухалась по проїзній частині вулиці Благовісна у зустрічному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці події.

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області закрито кримінальне провадження № 0000377 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у зв'язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_5 складу вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема, в постанові зазначено, що в діях водія ОСОБА_5 відсутні будь-які порушення вимог Правил дорожнього руху України, що могли б перебувати у причинному зв'язку з механізмом виникнення та розвитку дорожньо-транспортної пригоди, а тому, в його діях відсутні ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Поряд з цим, оцінка дій потерпілої ОСОБА_6 відповідно до вимог Правил дорожнього руху України дійсно не потребує застосування спеціальних пізнань в області автотехнічних досліджень, як на те вказують експерти. Є цілком очевидним, що вчинені нею дії, якими вона беззаперечно наражала себе на небезпеку, є прямим наслідком настання дорожньо-транспортної пригоди. Ці дії виражались в тому, що потерпіла у темну пору доби, будучи одягненою у темний одяг, будь-яким чином не виділивши себе для своєчасного виявлення її іншими учасниками дорожнього руху, рухалась неосвітленою ділянкою проїзної частини вулиці Благовісна назустріч транспортному засобу. Тобто, своїми діями пішохід порушила вимоги п.п. 4.1 та 4.4. Правил дорожнього руху України. (а.с.37-39)

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 за шкоду, заподіяну третім особам була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова Група «ТАС».

За зверненням позивачів з приводу страхового відшкодування витрат пов'язаних зі смертю ОСОБА_6 Приватним акціонерним товариством «Страхова Група «ТАС» здійснено страхову виплату в якості відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3445 гривень 93 копійки та в якості відшкодування моральної шкоди в розмірі 9600 гривень кожній.

Вказані обставини підтверджуються листом ПрАТ «Страхова Група «ТАС» (а.с. 12) та визнано позивачами, про що зазначено в позовній заяві, а тому відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Предметом даного спору є відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП в результаті якого загинула мати позивачів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, зокрема, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоду завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'ю.

Отже, позивачі як дочки загиблої ОСОБА_6 мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю їх матері.

За правилом ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов'язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

В ході розгляду справи будь-яких належних та допустимих доказів, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, відповідач не надав.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач будучи володільцем джерела підвищеної небезпеки зобов'язаний відшкодувати позивачам моральну шкоду, завдану смертю матері, незалежно від своєї вини.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно частини 2 статті 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищезазначені норми права та обставини справи, суд враховує крім глибини моральних страждань потерпілих, той факт, що ДТП сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху самою ОСОБА_6, а відповідачем Правил дорожнього руху порушено не було та він не мав можливості уникнути зіткнення, а тому суд вважає достатнім сплачений Приватним акціонерним товариством «Страхова Група «ТАС» позивачам розмір страхового відшкодування в якості відшкодування моральної шкоди.

Саме з вказаних мотивів позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції вказані обставини справи та норми права не врахував, тому рішення суду підлягає скасуванню, та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних з вищезазначених мотивів.

Керуючись ст..ст.374,376,381,382,383,384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення яким:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» про відшкодування шкоди - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 2 травня 2019 року.

Судді