У Х В А Л А

06 червня 2019 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Овдієнко В. В.

розглянувши звернення ОСОБА_1 щодо захисту права власності на майновий та земельний паї, стягнення вартості майнового паю та заборгованості за користування земельними ділянками, відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

28.05.2019 до Зміївського районного суду Харківської області надійшло звернення ОСОБА_1 щодо охорони та захисту прав і свобод людини та громадянина; щодо боротьби з правопорушенням, запобігання злочинним проявам, іншим протиправним діянням; щодо поновлення конституційних прав і свобод людини та громадянина; щодо відшкодування боргів, належних розрахунків, понесених збитків.

На обґрунтування звернення викладено обставини щодо наявності спору між автором звернення та керівником фермерського господарства ОСОБА_2 з приводу розрахунків за належні заявникові майновий та земельний паї, що перебувають у користуванні означеного фермерського господарства.

У зверненні ОСОБА_1 зазначила, що мусить відстоювати свої права та відновлювати справедливість. Відшкодувати все, що належить по закону: чесно, справедливо: а) використані майнові паї; залишаючись співвласником розрахуватися належним чином; б) дорозрахуватись за оренду пахотних земель за 2006, 2007, 2008 роки (переглянувши списки; далі розрахуватися: в) за використання сінокосів, пасовищ, які безоплатно використовуються більше 18 років; г) понесені збитки внаслідок зволікання; д) моральна шкода.

Переконавшись в правдивості, вищезазначених обставинах, пересвідчившись в правдивості реальних, безсумніних даних, сподівається на справедливе рішення.

У день надходження зазначене звернення працівниками апарату Зміївського районного суду Харківської області було зареєстровано як звернення, що підлягає розгляду відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

29.05.2019 зазначене звернення було передано голові Зміївського районного суду Харківської області Овдієнку В. В. для розгляду у порядку, передбаченому Законом України "Про звернення громадян".

Відповідно до частини 1 статті 1, статей 4, 12 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

До рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1, частини 1 статті 2 ЦПК України Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Виходячи зі змісту питань, порушених у зверненні ОСОБА_1 , враховуючи зазначені вище положення Закону України "Про звернення громадян" та Цивільного процесуального кодексу України, голова суду ОСОБА_3 дійшов висновку, що звернення ОСОБА_1 не підлягає розгляду у порядку Закону України "Про звернення громадян", а має вирішуватися у порядку цивільного судочинства.

Того ж числа головою суду ОСОБА_3 на першій сторінці звернення ОСОБА_1 надано письмове розпорядження апарату Зміївського районного суду Харківської області щодо направлення звернення ОСОБА_1 на розподіл як цивільний позов.

29.05.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями для розгляду звернення Стадник Л. Б ОСОБА_4 визначено суддю Бібіка О. В.

30.05.2019 суддя Бібік О. В. постановив ухвалу про самовідвід, мотивовану порушенням порядку визначення судді для розгляду справи.

Розпорядженням від 30.05.2019 №02-06/34 керівником апарату Зміївського районного суду Гаврилюк І. В. призначено повторний автоматичний розподіл справи.

30.05.2019 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду звернення ОСОБА_1 визначено суддю Шахову В. В.

31.05.2019 суддя Шахова В. В. постановив ухвалу про самовідвід, мотивовану порушенням порядку визначення судді для розгляду справи.

Розпорядженням від 31.05.2019 №02-06/35 керівником апарату Зміївського районного суду Гаврилюк І. В. призначено повторний автоматичний розподіл справи.

31.05.2019 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду звернення ОСОБА_1 визначено суддю Овдієнка В. В.

Ознайомившись зі зверненням ОСОБА_1 , дійшов наступного:

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до вимог частин 1-3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Статтею 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов`язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви).

Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне.

У відповідністю зі ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

У відповідністю зі ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Отже, для вирішення спору, про наявність якого йдеться у зверненні, ОСОБА_1 має право подати до суду заяву по суті справи, яка має іменуватися позовною заявою і за змістом та формою має відповідати зазначеним вище вимогам процесуального законодавства.

Звернення ОСОБА_1 не відповідає наступним вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України:

1) не зазначено найменування суду першої інстанції, до якого подається заява, а саме: вказано "Народний суд" без назви району та області, тоді як правильним є найменування суду - "Зміївський районний суд Харківської області";

2) зі змісту заяви слідує, що автор звернення ОСОБА_1 стверджує про необхідність захисту не лише належних їй прав, а й прав інших осіб. Водночас, у заяві не зазначено прізвище, ім`я та по батькові кожного з позивачів, їх місцезнаходження місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) заява не містить відомостей про відповідача чи відповідачів, а саме: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб), їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

4) у зверненні зазначено про необхідність стягнення з відповідача грошових сум, тому цей позов підлягає грошовій оцінці, однак ціна позову не зазначена;

5) позовна заява не містить будь-якого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються;

6) звернення не містить викладу змісту позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

7) сформулювавши зміст позовних вимог позивачеві належить навести виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

8) відсутні відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

9) до заяви не додано будь-яких доказів із зазначенням переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви; не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

10) відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

11) відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

До позовної заяви мають бути додані документи, що підтверджують сплату судового збору, розмір якого визначається з урахуванням ціни позову, а якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, позовну заяву належить залишити без руху, надати позивачу строк для усунення недоліків відповідно до цієї ухвали і роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною і йому повернута.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175-177, 185, 259-261 ЦПК України,

у х в а л и в:

Звернення ОСОБА_1 щодо захисту права власності на майновий та земельний паї, стягнення вартості майнового паю та заборгованості за користування земельними ділянками, відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без руху, встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви шляхом подання позовної заяви, яка має відповідати вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, і роз`яснити, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 06.06.2019.

Суддя: В. В. Овдієнко