П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року

м. Рівне

Справа № 563/1242/18

Провадження № 22-ц/4815/514/19

Головуючий у Рівненському міському суді: Ковальов І.М.

Рішення суду першої інстанції ухвалено

в м. Рівне о 16 год. 20 хв. 15 січня 2019 року

Повний текст складено: не зазначено

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Бондаренко Н.В.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ;

заінтересована особа: приватний нотаріус Корецького районного нотаріального округу Степанюк Інна Віталіївна;

за участі (в апеляційному суді): ОСОБА_1 та представника заявника - адвоката Ткачука Віталія Миколайовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Корецького районного нотаріального округу Степанюк Інна Віталіївна; про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року в суд звернулась ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування її зазначала, що є двоюрідною племінницею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які померли ІНФОРМАЦІЯ_3. Оскільки тітки заповіту не залишили, заявник як спадкоємець п`ятої черги за законом подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Проте згодом було з`ясовано, що в неї відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини з двоюрідними тітками і це стало на заваді оформлення спадкових прав на майно, що залишилось після їхньої смерті

З огляду на наведене просила встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є двоюрідною племінницею ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 21 серпня 2018 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин передано на розгляд Рівненському міського суду Рівненської області.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 жовтня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено судове засідання.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Степанюк І.В.; про встановлення факту родинних відносин задоволено.

Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є двоюрідною племінницею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які померли ІНФОРМАЦІЯ_3.

На рішення суду ОСОБА_2 як особою, яка не брала участь у справі, однак вважала, що суд вирішив питання про її права та інтереси, подано апеляційну скаргу, де покликалася на його незаконність і необґрунтованість.

На її обґрунтування зазначала, що звернувшись до суду, ОСОБА_1 навмисно приховала факт того, що спадкові справи після смерті спадкодавців були заведені за заявою ОСОБА_2 Хоча якби це було відомо, то підтвердило б наявність спору про право на спадщину і місцевий суд відмовив би заявнику у розгляді справи в порядку окремого провадження, відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України. Вказувала, що саме це зробив Корецький районний суд, коли ухвалою від 19 листопада 2018 року залишив без розгляду її заяву про встановлення факту родинних відносин з двоюрідними тітками, виявивши ще одного спадкоємця, який бажає прийняти спадщину, тобто ОСОБА_1

За цих обставин просила скасувати рішення суду першої інстанції повністю, а заяву, відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України - залишити без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи ОСОБА_2 , колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову ( ч.1 ст. 264 ЦПК України).

У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (ч.1 ст. 319 ЦПК України).

Між тим, оскаржуване рішення наведеним вимогам не відповідає.

Судом не було допитано нотаріуса та не визначено коло та черги правонаступників, права яких можуть бути порушені ухваленим рішенням. Не з`ясовано факту подання заяви про прийняття спадщини в шестимісячний строк та факт відмови у видачі свідоцтва про спадщину ОСОБА_1 Місцевий суд взагалі не витребував інформації щодо наявності або відсутності спадкових справ щодо спадкодавців за місцем відкриття спадщини.

Вказані обставини мали б значення з огляду на те, що ОСОБА_2 як особа, яка не брала участь у справі, проте вважає, що суд вирішив питання про її права і обов`язки, додала до апеляційної скарги копію рішення Корецького районного суду Рівненської області від 17 січня 2019 року. Цим рішенням у порядку позовного провадження з урахуванням спору про право було встановлено факт того, що спадкодавці були її двоюрідними тітками, тобто встановлено такий же факт, але до іншої особи.

Хоча рішення районного суду на час ухвалення оскаржуваного рішення не існувало, однак ОСОБА_1 , беручи участь у справі, була обізнана, що ОСОБА_2 бажає встановити такий же факт родинних відносин з тих самих спонукань, тобто для прийняття спадщини.

Наведені обставини вказують на неповноту судового розгляду, що потягло за собою ухвалення рішення, яке не може лишатися чинним.

Окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без , по батькові, місце і час народження якої, що значиться в документі, збігається з прізвищем, ім`ям та по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру (частина 1 статті 315 ЦПК України).

Частина шоста ст. 294 ЦПК України передбачає, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З цього приводу дано й роз`яснення Пленуму Верховного Суду в пункті 3 своєї постанови від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", згідно з якими, у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні. Коли це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Заразом, відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2009 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України (аналогічне положення міститься і ст. 294 ЦПК України в редакції 2017 року), залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тому очевидним є те, що встановлений місцевим судом факт порушує цивільні права ОСОБА_2 , а тому таке питання потрібно вирішувати у позовному порядку з урахуванням спору про право із використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження.

Підставою для скасування оскаржуваного судового рішення відповідно до ст. 376 ЦПК України є неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи додержання, що призвело до порушення норм процесуального права, а, як наслідок, до помилкового вирішення справи.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2019 року скасувати.

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Корецького районного нотаріального округу: Степанюк Інна Віталіївна; про встановлення факту родинних відносин.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона вправі пред`явити позов на загальних підставах.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: о 16 год. 50 хв. 28.05.2019

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

Н.В.Бондаренко