УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 р.

м.Харків

Справа № 639/1255/19

провадження 4-с/639/16/19

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області на незаконні дії державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби ( далі ВДВС) по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області ( ГТУЮ у Харківській області) , в якій просить визнати незаконними дії державного виконавця Антонової А.Г. по скасуванню постанови про накладення штрафу на боржника ОСОБА_2, дії начальника Міжрайонного ВДВС ОСОБА_3 щодо перевірки матеріалів справи № 54014193 та передачі виконавчого провадження до Шевченківського ВДВС м.Харкова, зобовязати державного виконавця Антонову А.Г. та начальника ВДВС ОСОБА_3 поновити постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2 згідно ч.14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та вчинити інші дії, а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначає, що з 25.05.2017 на виконанні в Міжрайонному ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження, відкрите за виконавчим листом, виданим 01.02.2017 Жовтневим районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Як зазначає заявник, незважаючи на її неодноразові звернення про здійснення розрахунку заборгованості по аліментам станом на 05.02.2018 та необхідність винесення постанови про накладення на боржника штрафу через існування заборгованості по аліментам більше одного року, державний виконавець Антонова А.Г. не реагувала, що змусило ОСОБА_1 звернутися до начальника ВДВС 14.02.2019, який почав здійснювати перевірку матеріалів виконавчого провадження 19 лютого 2019, тобто після того, як 18.02.2019 боржник погасив заборгованість, щоб уникнути штрафних санкцій. Начальник ВДВС виніс рішення про те, що підстав для накладання штрафу на боржника немає та своєю постановою, не проводячи перевірки наданим ОСОБА_2 відомостям про нібито проживання в орендованій квартирі в Шевченківському районі м.Харкова, передав виконавче провадження до Шевченківського ВДВС м.Харкова.

ОСОБА_1 стверджує, що 18.02.2219 державним виконавцем Антоновою А.Г. винесена постанова про накладання штрафу на боржника через існування заборгованості по сплаті аліментів в сумі 14500 грн. більше одного року, однак 21.02.2019 разом із довідкою про розмір заборгованості, скасувала постанову про накладання штрафу на підставі результатів перевірки матеріалів виконавчого провадження начальником ВДВС. Вважає прийняти постанови неправомірними та просить їх скасувати.

Від Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області надійшов відзив на скаргу, в якому вказано, що на момент відкриття виконавчого провадження борг по сплаті аліментів перевищував три місяці , складав 10 000 грн., у звязку з чим державним виконавцем внесено відомості до єдиного реєстру боржників, направлено попередження ОСОБА_2 про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України. 01.08.2017 від стягувача надійшла заява про перерахування їй заборгованості по аліментам у розмірі 1500 грн. У жовтні 2018, з метою перевірки майна боржника, здійснено виїзд за адресою проживання ОСОБА_2, а саме с. Лютівка Золочівського району Харківської області, вул. Желябовка, 10 та встановлено, за цією адресою боржник не мешкає, майно, яке підлягає опису й арешту , відсутнє. На боржника складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП, який направлено до Дергачівського районного суду Харківської області, проте він був повернутий до ВДВС. 23.10.2018 боржником перераховано заборгованості по аліментам у розмірі 6000 грн., а 30.10.2018 боржником надано квитанцію про сплату боргу в сумі 9000 грн, але надати пояснення державному виконавцю щодо заборгованості він відмовився. Всі необхідні виконавчі дії щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, користування вогнепальною зброєю та обмеження у праві полювання здійснені, накладено арешт на майно боржника. У листопаді 2018 до Золочівського районного суду Харківської області направлено подання про розшук боржника, оскільки за відомостями виконавчого комітету Золочівської селищної ради, ОСОБА_2 у Золочівському районі не зареєстрований, проте у задоволенні подання було відмовлено.

Державний виконавець стверджує, що 15.02.2019 на прийомі, боржнику доведена сума заборгованості по аліментам .Крім того, ним подана заява та вказано місце свого фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2. Боржником 18.02.2019 боржником перерахована заборгованість по аліментам на депозитний рахунок ВДВС у розмірі 15 500 грн. Згідно довідки про розмір заборгованості від 20.02.2019 заборгованість відсутня, мається переплата в сумі 949 грн., тому, як зазначив державний виконавець, підстав для накладання штрафу у розмірі 20% суми заборгованості сплати аліментів, за заявою стягувача, не було. На даний час матеріали виконавчого провадження № 54014139 передані до Шевченківського ВДВС м.Харків і співробітники Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області позбавлені можливості приймати процесуальні рішення та дії відносно цього виконавчого провадження. Просять у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити, справу розглядати без участі представника відділу.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений завчасно, відзиву або пояснень щодо вимог ОСОБА_1 не надав.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За приписами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.12.2016 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.08.2016 по 24 листопада 2016 та з 24 грудня 2016 до повноліття дитини. Крім того, стягнуто утримання на користь ОСОБА_5 у розмірі 500 грн. до досягнення дитиною трьох років.

Виконавче провадження № 54014193 відкрито постановою державного виконавця від 25.05.2017. Борг по сплаті аліментів за періодичними платежами на той період перевищував три місяці і складав 10 000 грн.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ч.4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику, зокрема, у разі надходження виконавчого документа на виконання від стягувача.

Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом ( ч.13 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.14 ст. 71 цього Закону, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

14.02.2019 стягувач ОСОБА_1 в.Ю.звернулась до начальника Міжрайонного ВДВСпо Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області із заявою про розрахунок заборгованості по аліментам та винесення постанови про накладання штрафу у розмірі 20% суми заборгованості, у разі існування такої більше 1 року.

Як вбачається з довідки головного державного виконавця від 20.02.2019 № 4169, борг ОСОБА_2 по аліментам станом на 05.02. 2019 складав 14500 грн.

Постановою державного виконавця Антоновою А.Г. від 18.02.2019, з урахуванням довідки про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік та станом на 05.02.2019 становив 14500 грн., на ОСОБА_2 накладено штраф на користь ОСОБА_1 у розмірі 2900 грн. ( а.с. 22-23).

Постановою начальника відділу Міжрайонного ВДВС від 21.02.2019, за результатами перевірки законності виконавчих дій, на підставі заяви стягувача, встановлено, що 15.02.2019, на прийомі у державного виконавця, боржнику доведено заборгованість по аліментам та ОСОБА_2 надана заява, що фактично він мешкає за адресою АДРЕСА_1. 18.02.2019 боржником перераховано суму заборгованості по аліментам на депозитний рахунок у розмірі 15500 грн. ( а.с. 11-16).

Отже, на час винесення постанови про накладання штрафу борг існував та не був погашений. Проте, статтю 71 доповнено частиною чотирнадцятою згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018 ( набрав законної сили 28.08.2018), на підставі якої державний виконавець накладав штраф на боржника. За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до п.2 ст.5 Цивільного кодексу України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Отже, станом на 18.02.2019 розмір заборгованості ОСОБА_2 складав більше пяти місяців, а тому у державного виконавця не виникало право накладати на боржника штраф, виходячи із сукупного розміру відповідних платежів за один рік, як передбачено ч.14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» , тобто за період, що передував 28.08.2018.

Як випливає з довідки про заборгованість від 20.02.2019 за вих. № 4170, виданої на імя боржника,станом на 20.02.2019 борг по оплаті аліментів відсутній, переплата складає 949,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_6 від 21.02.2019 правильно скасовано документ про накладення штрафу на ОСОБА_2С , тому підстав для його скасування не мається.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» , яка регулює місце виконання рішення визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно до п.п. 6,7 розділу У Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. наказом МЮ України від 02.04.2012 № 512/5 виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі: якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби Передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 6 цього розділу, - за рішенням державного виконавця, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження.

З огляду на те, що місце фактичного проживання ОСОБА_2 змінилося та , за його заявою, знаходиться на території Шевченківського району м.Харкова, у Золочівському районі ОСОБА_2 не зареєстрований, постановою головного державного виконавцяМіжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_6 від 21.02.2019 виконавчий документ № 639/6064/16. виданий Жовтневим районним судом м.Харкова від 01.02.2017 передано для подальшого виконання до Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Харківській області, що відповідає положенням ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст.447,451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області на незаконні дії державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби, зобовязання вчинити певні дії- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 26.04.2019.

СУДДЯ -