Справа № 199/339/19
(2/199/1725/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

16.05.2019

м. Дніпро

справа №199/339/19

провадження № 2/199/1725/19

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Столяренко А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту, -

за відсутності учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту.

В обґрунтування позову посилаючись на те, що батьку позивача - ОСОБА_3 належала 1/3 частина будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до мирової угоди, затвердженої ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.01.2007, 2/3 частини домоволодіння перейшли у власність ОСОБА_2

Під час оформлення спадкових прав після померлого батька ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , як спадкоємець, дізнався про те, що на вказане домоволодіння накладено арешт у відповідності до ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.1993, обтяження було здійснено Обласним державним нотаріальним архівом у Дніпропетровській області. За таких обставин позивач позбавлений права на оформлення спадщини на спадкове майно після померлого ОСОБА_3 , тому просив суд звільнити з-під арешту домоволодіння АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 3942693) (а.с.2-5, 24-26).

Ухвалою суду від 08 лютого 2019 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.29).

Ухвалою суду від 25 квітня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 16 травня 2019 року.

16 травня 2019 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення суду.

В судове засідання позивач не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши до суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглядати дану справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

01 березня 2006 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії НОМЕР_1 .

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №2-399/07 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 2/3 частини домоволодіння.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.01.2007 (справа №2-399/07) визнано мирову угоду, укладену ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , згідно з якою вселено ОСОБА_3 в домоволодіння АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . Провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 2/3 частини домоволодіння закрито.

Згідно наданої позивачем Інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №146988743 станом на 27.11.2018, 04.07.2007 за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 19431929, підстава виникнення права власності: мирова угода, б/н, 09.01.2007, затверджена ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.01.2007).

Також із вказаної Інформації вбачається, що типом обтяження є: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3942693, зареєстровано: 24.10.2006 за №3942693 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області; підставою обтяження є: ухвала, б/н, 06.12.1993, Суд АНД району м. Дніпропетровська, зареєстровано за повідомленням 4 Дніпропетровської ДНК).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому при житті майно.

Позивач є спадкоємцем першої черги і накладення арешту на майно батька перешкоджає йому у оформленні своїх спадкових прав.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує права позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості оформити спадкові права і позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд.

Отже, враховуючи те, що обставини, які стали підставою для арешту домоволодіння АДРЕСА_1 відсутні, суд вважає, що необхідність забезпечення виконання рішення суду шляхом накладення арешту відпала, а дія арешту порушує права позивача, який не є стороною у цивільній справі №2-399/07, що позбавляє його права звернутися до суду в порядку скасування ухвали про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що спосіб захисту, обраний позивачем у вигляді звільнення з-під арешту нерухомого майна, обґрунтований та передбачений законом, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи обставини справи, суд вважає необхідним віднести судові витрати на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту - задовольнити в повному обсязі.

Звільнити з-під арешту домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 3942693), накладений ухвалою б/н 06.12.1993 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська..

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Повний текст рішення суду складено 24 травня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Суддя О.Б.Подорець