КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 761/8438/18 Головуючий у суді першої інстанції: Малинников О.Ф.
Номер провадження: 22-ц/824/57/2019 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Іванова І.В.
УХВАЛА

27 травня 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді Іванової І.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2018 року у справі за позовом Міністерства культури України в інтересах Національного музею історії України до Генерального директора Національного музею історії України ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2018 року відкрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою,ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу, яка не відповідала вимогам ст. 356 ЦПК України, зокрема з пропуском строку на апеляційне оскарження та не оплачена судовим збором.

У зв`язку з цим, ухвалою суду від 07 грудня 2018 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вказана ухвала оприлюднена в реєстрі 10 грудня 2018 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху тричі направлялась апелянту поштовим зв`язком за адресою, вказаною апелянтом в апеляційній скарзі, але поштові відправлення повертались до Київського апеляційного суду «за закінченням встановленого терміну зберігання», що підтверджується довідками ф.20 Укрпошти. За час перебування справи в суді апеляційної інстанції відповідач - ОСОБА_1 жодним чином не цікавилась станом своєї апеляційної скарги, свої процесуальні обов`язки належно не реалізувала, вимог ухвали від 07 грудня 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху не виконала.

Відповідно до положень ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином вказана ухвала апеляційного суду вважається врученою.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосереднього, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В силу вимог ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, тривала відсутність інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

Відповідно до п.п.2, 6 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки, станом на 27 травня 2019 року не виконані вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтею 358 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2018 року у справі за позовом Міністерства культури України в інтересах Національного музею історії України до Генерального директора Національного музею історії України ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя І.В. Іванова