Справа №0418/7979/2012
Провадження №6/0203/62/2019
УХВАЛА

23 квітня 2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого листа, виданого у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини,

у с т а н о в и в:

05 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого листа, виданого у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини. Вимоги стягувачка обґрунтувала тим, що рішенням суду у справі її позов було задоволено, а згодом видано виконавчий лист. Виконавчий лист неодноразово перебував на виконанні, але 13.11.2018 року державний виконавець протиправно повернув його без виконання у звязку з пропуском строку предявлення виконавчого документа до виконання. Викладене стало причиною звернення до суду із цією заявою.

Представник стягувачки у судовому засіданні підтримав подану заяву, пояснивши, що, повернувши виконавчий лист, державний виконавець діяв протиправно, оскільки згідно з відомостями, зазначеними державним виконавцем у виконавчому листі, по аліментах існує заборгованість, отже строк предявлення його до виконання ще не закінчився.

Боржник до суду не зявився, був повідомлений належним чином, що є підставою для застосування положень частини 3 статті 433 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).

Заслухавши пояснення представника стягувачки, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Способи захисту порушеного права, у контексті спірних правовідносин, визначено розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Статтею 447 ЦПК визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Саме приведеною нормою мала керуватися стягувачка, звертаючись до суду, оскільки її заяву побудовано не на порушенні нею строку предявлення виконавчого листа до виконання, а на неправомірних діях державного виконавця, який попри наявну заборгованість по аліментам повернув виконавчий документ.

Між тим, стягувачка обрала невірний спосіб захисту порушено права, що позбавляє суд можливості задовольнити подану нею заяву.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 13, 258 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого листа, виданого у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному статтею 261 ЦПК.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 ЦПК.

Повна ухвала складена 26 квітня 2019 року.

Суддя М.О. Католікян