Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2019 р.

м. Київ

справа № 754/51/19

провадження № 2/755/2644/19

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права користування та зобов`язання видати ордер,-

УСТАНОВИВ:

29 грудня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на нерухоме майно та зобов`язання вчинити дії по приватизації.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року підсудність позову визначено Дніпровському районному суду м. Києва. (а.с. 65)

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звертаючись до суду із позовом у новій редакції (а.с. 82-91), просять визнати за позивачами право користування житловим приміщенням із окремим входом на першому поверсі будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складаються з житлових приміщень, загальною площею 85,4 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м., а також позивачі просять суд зобов`язати відповідача Деснянську районну в м. Києві державну адміністрацію видати на ім`я позивача ОСОБА_1 . ордер на проживання серії « Б ».

Позивачі мотивують свої вимоги тим, що Рішенням Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів № 142 від 15.05.1995 року «Про передачу основних фондів комунальної власності міста» закріплено на праві господарського відання за ДКБК «Київміськбуд» житловий фонд та об`єкти соціально-побутового призначення, зокрема, гуртожиток по АДРЕСА_1 . Розпорядженням КМДА № 1881 від 14.10.2004 року змінено статус гуртожитку по АДРЕСА_1 на жилий будинок для малосімейних з 01.11.2004 року. На підставі Розпорядження № 2240 від 04.12.2004 року жилий будинок по АДРЕСА_1 передано до комунальної власності територіальної громади Деснянського району м. Києва та зобов`язано АТ ХК «Київміськбуд», як балансоутримувача, надати житлові приміщення сім`ям, які постійно проживають, зареєстровані та перебувають на обліку. З вересня 1998 року відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач разом із донькою тимчасово були поселені як родина потерпілих від наслідків Чорнобильської катастрофи, у квартиру АДРЕСА_1 , а з 29.12.2005 року була зареєстрована в даному помешканні. 10.07.2007 року сім`я позивача ОСОБА_1 збільшилась на одну особу, а у 2010 році вона разом із позивачем ОСОБА_2 одружились та стали проживати у займаному позивачем ОСОБА_1 помешканні. Оскільки займана житлова площа не відповідала встановленим законодавством санітарним нормам, тому 23.02.2011 року до КМДА було подано заяву про збільшення житлової площі у зв`язку із збільшенням складу сім`ї. За наслідками розгляду заяви, 20.11.2011 року заступником голови КМДА було надано доручення щодо врегулювання житлових проблем сім`ї ОСОБА_1 , згідно якого родині було надано додаткове приміщення на першому поверсі по АДРЕСА_1, загальною площею 85,4 кв.м. Листом від 20.04.2011 року АТ ХК «Київміськбуд» було повідомлено, що за отриманням відповідного ордеру на надане додаткове приміщення першого поверху позивачу ОСОБА_1 необхідно звернутись до ДП «Екос». Ордер на додатково надане приміщення ДП «Екос» АТ ХК «Київміськбуд» позивачу пообіцяли видати після завершення реконструкції даного приміщення, про що зазначено у Листі від 26.04.2012 року. Крім того, у даному Листі повідомлено про те, що відповідачем було видано Розпорядження № 1489 від 15.10.2007 року, відповідно до якого надано дозвіл на перепланування згідно наданого проекту нежилих приміщень перших поверхів в будинках по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, яким у зв`язку із важким фінансовим станом підприємства позивачу ОСОБА_1 . надано дозвіл за власні кошти зробити перепланування наданого її родині приміщення на першому поверсі по пр АДРЕСА_1 , загальною площею 85,4 кв.м., та по завершенню робіт позивачу буде виданий Ордер серії «Б». Після перепланування 25.06.2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про видачу ордера серії «Б», проте знову ж таки отримала відмову. Так, у Листі від 05.07.2018 року Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація посилається на те, що немає точного визначення щодо статусу та призначення (житлове/нежитлове) приміщення на першому поверсі по пр АДРЕСА_1 , загальною площею 85,4 кв.м., яке займає родина позивача. Однак, відповідно до отриманої позивачем копії поверхового плану першого поверху будинку АДРЕСА_1 , відповідно до Акту результатів огляду будинку, складеного КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» від 20.10.2014 року, відповідно до даних технічного паспорту, складеного Київським міським БТІ, займані родиною позивачів приміщення загальною площею 85,4 кв.м. є житловими та зазначені як квартира № 43 . Разом з тим, попри зазначені обставини відповідач відмовляється визнавати за позивачами право на користування спірною нерухомістю та не надає ордер на переплановане за кошти позивачів приміщення, що є підставою звернення останніх з даним позовом до суду.

10 квітня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом у новій редакції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права користування та зобов`язання видати ордер, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. (а.с. 131-133)

Представник відповідача Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечує в повному обсязі, просить відмовити у його задоволенні з підстав, що містить зміст письмового відзиву на позовну заяву, долученого до матеріалів справи. (а.с. 135-147)

Представник третьої особи Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, отримавши копію позовної заяви з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі, не скористався процесуальним правом подачі суду пояснень по суті позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приймаючи до уваги письмові заяви сторін щодо предмета спору, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 Цивільного кодексу України.

Так, положеннями п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого права шляхом визнання права.

Судом встановлено, що Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1881 від 14.10.2004 року «Про зміну статусу гуртожитків на проспекті АДРЕСА_2», із змінами, внесеними Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 2240, змінено статус гуртожитків по АДРЕСА_1 на жилі будинки для малосімейних з 01.11.2004 року, зобов`язано АТ ХК «Київміськбуд» передати будинки до комунальної власності територіальної громади Деснянського району м. Києва, а також зобов`язано Деснянську районну у м. Києві державну адміністрацію затвердити рішення про надання у встановленому порядку сім`ям, які постійно проживають, перебувають на квартирному обліку та зареєстровані у зазначених жилих будинках займаних ними жилих приміщень та видачу їм ордерів. (а.с. 18, 19)

Згідно паспортних даних ОСОБА_1 , яка має статус громадянки, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (Категорія 3) з 29.12.2005 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 12, 14)

Розпорядженням Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 1489 від 15.10.2007 року «Про розгляд звернень з питань перепланування приміщень та будівництва погребів, балконів», надано дозвіл ДП «Екос» на перепланування згідно наданого проекту нежилих приміщень перших поверхів під житлові квартири в будинках АДРЕСА_1. До початку робіт по переплануванню зобов`язано ДП «Екос» отримати згоду у співвласників жилих приміщень у порядку, встановленому законом. (а.с. 20-21)

23.02.2011 року ОСОБА_1 звернулась до голови Київської міської державної адміністрації із заявою про сприяння у поліпшенні житлових умов родини ОСОБА_1 , яка складається з чотирьох осіб: ОСОБА_1 , її доньки ОСОБА_3 , онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та чоловіка ОСОБА_2 , з яким заявником повторно зареєстровано шлюб у 2010 році, ураховуючи, що донька та онука заявника мають статус потерпілих від наслідків Чорнобильської катастрофи. На квартирний облік зараховано ОСОБА_1 разом із донькою з 01.03.2011 року на загальних підставах. (а.с. 14, 15, 28)

Згідно Листа АТ ХК «Київміськбуд» від 20.04.2011 року № 3044/0/2-11 на виконання доручення заступника голови КМДА Кучука М . І. по врегулюванню житлових питань родини ОСОБА_1 ХК «Київміськбуд» сприяла зарахуванню ОСОБА_1 на чергу квартирного обліку у Деснянській районній адміністрації та рекомендовано ОСОБА_1 отримати ордер серії «Б» на займане приміщення. (а.с. 29, 30)

Згідно Витягу з протоколу № 12 спільного рішення адміністрації та первинної профспілкової організації ДП «Екос» ХК «Київміськбуд» від 16.06.2011 року на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.03.2011 року по справі № 2-426/11 видано ордер ОСОБА_1 , склад сім`ї якої: вона та дочка ОСОБА_6 , на займане житлове приміщення кімнату № 8 жилою площею 14,8 кв.м. в загальній квартирі АДРЕСА_1 , яка згідно поточної інвентаризації БТІ відповідає кімнаті № 22 гуртожитку. На квартирному обліку перебуває з 01.03.2011 року на загальних підставах, родиною з двох осіб (вона та дочка). Справа № 22721 . Прийнято рішення про залишення на квартирному обліку. (а.с. 31, 32)

Листом ДП «Екос» АТ ХК «Київміськбуд» від 26.04.2012 року № 587 ОСОБА_2 повідомлено, що ураховуючи Розпорядження Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 1489 від 15.10.2007 року та важкий фінансовий стан підприємства, надано дозвіл ОСОБА_1 за власні кошти зробити перепланування наданого її родині додаткового приміщення на першому поверсі будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 85,4 кв.м., у житлове, та зобов`язано по завершенню виконання відповідних робіт повідомити ДП «Екос». Зауважено, що тільки по завершенню перепланування зазначеного приміщення в житлове та внесення відповідних змін в поверховий план будинку по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 буде виданий Ордер серії «Б» та укладений договір про компенсаційні витрати житлового фонду на займане приміщення. (а.с. 22)

Розпорядженням АТ ХК «Київміськбуд» Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 1605 від 12.09.2012 року та згідно Додатку № 1 до нього прийнято безоплатно до комунальної власності територіальної громади міста Києва відомчий житловий фонд, зокрема, житловий будинок АДРЕСА_1 та передано його до сфери управління Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, що також відповідає Розпорядженню Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 2131 від 29.11.2012 року «Про затвердження актів приймання-передачі відомчого житлового фонду ПАТ «ХК «Київмісьбуд» в комунальну власність територіальної громади м. Києва до сфери управління районних в м. Києві державних адміністрацій». (а.с. 121, 122, 150-153, 154-156)

Згідно Акту результатів огляду житлового будинку по АДРЕСА_1 від 20.10.2014 року, складений комісією КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району, комісією виявлено, що мешканка ОСОБА_1 без дозвільної документації фактично використовує приміщення на першому поверсі загальною площею 85,4 кв.м., з них: житлові приміщення: № 29 площею 22,9 кв.м., № 28 площею 12,3 кв.м., № 30 площею 7,0 кв.м., № 31 площею 9,0 кв.м. (загалом 51,2 кв.м. житлової площі), та місця загального користування: № 27 коридор площею 15,6 кв.м., № 35 коридор площею 2,4 кв.м., № 32 тамбур площею 1,9 кв.м., № 33 санвузол площею 3,4 кв.м., № 34 санвузол площею 1,1 кв.м., № 36 душова площею 1,3 кв.м., № 38 душова площею 1,5 кв.м., № 37 кухня площею 7,0 кв.м. (загалом 34,2 кв.м.). Експлікація приміщень викладена згідно поверхового плану БТІ 2005 року на житловий будинок АДРЕСА_1 складає 83,5 кв.м. Приміщення обладнані системою центрального опалення, водо- та електропостачання, каналізацією. (а.с. 23)

Розпорядженням Деснянської районної в м. києві державної адміністрації № 48 від 30.01.2015 року закріплено на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» майно, що віднесено до сфери управління Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, зокрема, будинок АДРЕСА_1. (а.с. 161, 162)

04.07.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 897. (а.с. 16)

Згідно письмової вимоги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» від 14.11.2016 року та від 15.02.2017 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 запропоновано у добровільному порядку звільними безпідставно зайняте нежитлове приміщення загальною площею 85,4 кв.м. на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 162-167)

Листом Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 15.05.2018 року № 16-2334 повідомлено ОСОБА_1 про те, що згідно з Розпорядженням Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 30.01.2015 року № 48, приміщення на 1 поверсі, яке займає ОСОБА_1 з родиною, є нежитловим приміщенням і відноситься до комунальної власності територіальної громади м. Києва. (а.с. 24-25)

25.06.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про видачу їй ордеру на квартиру АДРЕСА_1 , вказуючи на те, що приміщення на першому поверсі по АДРЕСА_1 загальною площею 85,4 кв.м. було надано ОСОБА_1 та її родині на підставі доручення заступника голови КМДА Кучука М .І. Крім того, до заяви долучено копії технічних паспортів на приміщення будинку АДРЕСА_1 , які містять розбіжності щодо визначення статусу займаного ОСОБА_1 приміщення, що є підставою для відмови у видачі ОСОБА_1 ордеру на таке приміщення, про що зазначено у Листі Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 05.07.2018 року № 102-102/л-1274-2617. (а.с. 26-27, 34-36, 37-39, 40-42, 108, 110-117)

Згідно Акту, складеного комісією Житлово-експлуатаційної дільниці № 302 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» від 14.09.2018 року, під час обстеження нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що в нежитловому приміщенні на першому поверсі зазначеного будинку фактично проживають фізичні особи в кількості 4 чоловік, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , які займають нежитлове приміщення площею 84,5 кв.м. (а.с. 113)

Згідно ч. 1 ст. 39 Житлового кодексу України, громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті.

У силу ч.ч. 1-3 ст. 43 Житлового кодексу України, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

За даними Довідок Відділу квартирного обліку та розподілу житлової площі Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 04.04.2019 року № 499 та від 28.03.2019 року № 496, ОСОБА_2 на квартирному обліку в Деснянській районній в м. Києві державній адміністрації не перебуває. ОСОБА_1 дійсно перебуває на квартирному обліку з 01.03.2011 року у складі сім`ї з 2-х осіб: ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_6 ., порядок забезпечення житлом - загальна черга. (а.с. 168, 169)

Відповідно до ст. 379 Цивільного кодексу України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Право на житло є одним з найголовніших невід`ємних прав особи, проголошених ст. 47 Конституції України. Це право означає не лише можливість особи набути житло у власність або в користування, а й право особи на проживання в житловому приміщенні. При цьому Конституція проголошує принцип забезпечення державою створення умов, необхідних людині для набуття житла у власність або в користування та неможливості примусового позбавлення житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Набуте громадянами право на квартири державного житлового фонду та належні до них допоміжні приміщення є непорушним (ст. 41 Конституції України), забезпечується державою і захищається судом (ст. 55 Конституції України).

Відповідно до Конституції України всі суб`єкти права власності рівні перед законом. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями, в тому числі і з питань улаштування мансард, надбудови поверхів і т. ін.

Правовий режим майна, що перебуває у спільній власності власників квартир, має визначатися, відповідно до Конституції України (п. 7 ч. 1 ст. 92), виключно законами України.

За положеннями пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України від 14 травня 2015 року «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку (ч.ч.1, 2 ст. 5 вищевказаного Закону від 14 травня 2015 року N 417-VIII).

Відповідно до частини 2 ст. 6 вищевказаного Закону від 14 травня 2015 року N 417-VIII, реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 58 Житлового кодексу України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Згідно Інструкції про порядок проведення інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 р. №127 та Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлового господарства від 5.09.2003 р. №146, об`єкт нерухомого майна після проведення реконструкції та капітального ремонту повинен пройти процедуру технічної інвентаризації.

Крім того, питання визначення типу приміщення та віднесення його до категорії житлового належить до компетенції відповідних органів, повноваження яких не можуть перекладатися на суд.

Як убачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання за позивачами права користування приміщенням із окремим входом на першому поверсі будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складаються з житлових приміщень, загальною площею 85,4 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м., яке переобладнано позивачами із нежитлового у житлове приміщення, а також позивачі просять суд зобов`язати відповідача Деснянську районну в м. Києві державну адміністрацію видати на ім`я позивача ОСОБА_1 . ордер на проживання у спірному приміщенні серії «Б».

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги письмові заяви сторін щодо предмета спору, керуючись положеннями законодавства, діючого на час виникнення

спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивачів щодо визнання за ними права на користування приміщеннями загальною площею 85,4 кв.м., розташованими на першому поверсі у будинку АДРЕСА_1 , та, відповідно, відсутні правові підстави для видачі позивачу ОСОБА_1 ордеру на вказані приміщення, - оскільки судом встановлено, що спірне приміщення загальною площею 85,4 кв.м., розташоване на першому поверсі будинку для малосімейних № АДРЕСА_1 , віднесено до категорії нежитлових приміщень, та станом на день ухвалення даного рішення суду відсутнє рішення відповідача про зміну статусу спірного нежитлового приміщення та переведення його у житлове, що позбавляє відповідача права надання такого приміщення фізичним особам для проживання, а суд не є компетентним органом як щодо прийняття приміщення в експлуатацію, здійснення його інвентаризації та зміни правового статусу такого приміщення.

Таким чином, судом встановлено факт самовільного зайняття та користування позивачами приміщень загальною площею 85,4 кв.м., розташованих на першому поверсі у будинку АДРЕСА_1 , які не мають статусу житлових, що, відповідно, позбавляє відповідача Деснянську районну в м. Києві державну адміністрацію права на видачу ордеру на такі приміщення, ураховуючи, що відповідачем видано офіційне Розпорядження № 48 від 30.01.2015 року, яким вищезазначені спірні приміщення визнано нежитловими.

Разом з тим, суд визнає безпідставними твердження позивачів про надання їм у користування та проживання спірних приміщень на підставі доручення заступника голови КМДА, з метою поліпшення житлових умов родини позивача ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутнє офіційне рішення будь-якої уповноваженої посадової особи на виділення у користування та проживання позивачам нежитлових приміщень загальною площею 85,4 кв.м., розташованих на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 . При цьому згідно матеріалів справи саме за дорученням заступника голови КМДА Кучука М .І ., останній сприяв у наданні позивачу ОСОБА_1 ордеру на займану нею та донькою кімнату у загальній квартирі АДРЕСА_1 у м. Києві , та у постановленні позивача ОСОБА_1 разом із донькою на квартирний облік як осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та потребують поліпшення житлових умов.

Крім того, суд визнає необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам закону, посилання позивачів на Лист ДП «Екос» АТ ХК «Київміськбуд» від 26.04.2012 року № 587 (а.с. 22), як на законну підставу для перепланування спірних нежитлових приміщень, користування ними та отримання ордеру на ці приміщення, - оскільки в матеріалах справи відсутні офіційні рішення уповноваженого органу на надання дозволу позивачам на здійснення перепланування спірних нежитлових приміщень у житлові приміщення з подальшим наданням позивачам ордеру серії «Б» на ці приміщення. Разом з тим, в матеріалах справи наявне Розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації № 1489 від 15.10.2007 року, яким відповідач надав саме ДП «Екос» дозвіл на перепланування згідно наданого проекту нежилих приміщень першого поверху у будинку АДРЕСА_1 , однак відсутнє Розпорядження про покладення такого обов`язку/права на перепланування спірних приміщень саме на позивачів.

Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права користування та зобов`язання видати ордер, є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 41, 47, 55 Конституції України, ст.ст. 4, 6, 39, 43, 58 Житлового кодексу України, ст. 379 Цивільного кодексу, ст.ст. 2, 4, 6-13, 77, 81, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права користування та зобов`язання видати ордер - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 28 травня 2019 року.

Суддя: В.І. Галаган