ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

31 травня 2019 року

м. Харків

справа № 640/19556/17

провадження № 22-ц/818/2389/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Національний аерокосмічний університет імені М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2019 року в складі судді Бородіної Н.М.,

у с т а н о в и в:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Національного аерокосмічного університету імені М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» (далі НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ») та просив визнати незаконним та скасувати наказ в.о. ректора від 29 листопада 2017 року № 456 про увільнення від виконання обов`язків уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції в НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ» з 01 грудня 2017 року.

Позов мотивовано тим, що на підставі наказу ректора НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ» від 16 жовтня 2013 року № 268-А його було призначено уповноваженою особою з питань запобігання та виявлення корупції в цьому навчальному закладі. Однак, наказом в.о. ректора від 29 листопада 2017 року № 456 вказаний наказ від 16 жовтня 2013 року № 268-А було скасовано, а його увільнено від виконання обов`язків уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції в НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ». Підставою увільнення в наказі зазначено порушення вимог щодо призначення уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції, визначених Листом Міністерства освіти і науки від 29 вересня 2015 року № 1/468 «Щодо погодження керівника уповноваженого підрозділу (особи) з питань запобігання та виявлення корупції» та постанова Слідчого відділу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 27 листопада 2017 року, яка може свідчити про його причетність до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення.

Зазначає, що його призначення уповноваженою особою з питань запобігання та виявлення корупції в навчальному закладі відбулося на підставі Типового положення про уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 вересня 2013 року № 706 «Питання про запобігання та виявлення корупції» в редакції, яка діяла на момент видання наказу № 286-А. Тому, посилання як на підставу увільнення на недотримання вимог щодо призначення уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції, визначених Листом Міністерства освіти і науки від 29 вересня 2015 року № 1/468 «Щодо погодження керівника уповноваженого підрозділу (особи) з питань запобігання та виявлення корупції» є порушення статті 58 Конституції України.

Зазначає, що його увільнення від виконання обов`язків уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції в НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ» відбулося з інших підстав ніж передбачені частиною п`ятою статті 64 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі Закон № 1700-VII).

Постанова Слідчого відділу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 27 листопада 2017 року про витребування документів по кримінальному провадженню № 0001131, яка може свідчити про його причетність до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, містить неправдиві відомості.

НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ» позов не визнав. У поданому відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 представник НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ» просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відзив мотивовано тим, що відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про вищу освіту» безпосереднє управління діяльністю закладу вищої освіти здійснює його керівник (ректор, президент, начальник, директор тощо). Його права, обов`язки та відповідальність визначаються законодавством і статутом закладу вищої освіти. На підставі статуту НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ» керівник університету має право самостійно, навіть якщо частина таких повноважень делегована іншій особі, вирішувати кадрові питання. ОСОБА_1 було лише визначено відповідальним з питань запобігання та виявлення корупції, а не призначено на відповідну посаду. Увільнення ОСОБА_1 від виконання обов`язків не супроводжувалося звільненням останнього з посади проректора з науково педагогічної роботи, яку він обіймає. Тому, наказ від 29 листопада 2017 року № 456 не порушує трудових прав Зайцева ОСОБА_3 . Норми частини п`ятої статті 64 Закону № 1700-VII, на які посилається позивач, на вказані правовідносини не розповсюджуються. Національне агентство з питань запобігання корупції не виявило порушень з боку НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ» щодо увільнення ОСОБА_1 від виконання обов`язків уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції університету.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що згідно з наказом від 16 жовтня 2013 року № 268-А позивача було лише визначено відповідальним і покладено обов`язки уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції, а не призначено на відповідну посаду. ОСОБА_1 не є уповноваженою особою з питань запобігання та виявлення корупції в НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ» в розумінні статті 62 Закону № 1700-VII, тому на нього не розповсюджуються підстави для звільнення, визначені частиною п`ятою статті 64 цього Закону. Відповідно до Закону України «Про освіту» та статуту НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ» керівник університету має право самостійно вирішувати кадрові питання Університету та визначати функціональні обов`язки працівників шляхом видання відповідних наказів (розпоряджень) з дотриманням вимог законодавства про працю. Оскаржуваним наказом позивача було увільнено від виконання обов`язків уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції університету, в тому числі у зв`язку з притягненням його згідно з постановою Київського районного суду міста Харкова від 06 червня 2016 року по справі № 640/7142/16-п до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 172-9 КУпАП - невжиття заходів щодо протидії корупції особою, яка на це мало право.

19 березня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що наказ ректора НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ» від 16 жовтня 2013 року № 268-А був прийнятий відповідно до законодавства України. Його притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першої статті 172-9 КУпАП не може розцінюватися як підстава, яка не унеможливлює здійснення функцій уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції. Постанова Слідчого відділу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 27 листопада 2017 року про витребування документів по кримінальному провадженню № 0001131, яка може свідчити про його причетність до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, містить неправдиві відомості та не підтверджує його причетність до вчинення будь якого правопорушення.

У поданому 19 квітня 2019 року відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 представник НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи викладені в апеляційній скарзі не є підставою для його скасування.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт перший частини першої статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Закон № 1700-VII визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Стаття 64 Закону № 1700-VII встановлює правовий статус Уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції.

Уповноважений є посадовою особою юридичної особи, що призначається відповідно до законодавства про працю керівником юридичної особи або її учасниками (засновниками) у порядку, передбаченому ухваленою антикорупційною програмою (частина перша статті 64 Закону № 1700-VII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 вересня 2013 року № 706 було затверджено Типове положення про уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції (далі Типове положення).

Відповідно до пункту першого Типового положення уповноважений підрозділ (особа) з питань запобігання та виявлення корупції (далі - уповноважений підрозділ) утворюється (визначається) у порядку, визначеному законодавством:

- за рішенням міністра, керівника іншого центрального органу виконавчої влади, Голови Ради міністрів Автономної Республіки Крим, керівника органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, голови обласної, Київської та Севастопольської міських, районної державних адміністрацій у апараті міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, їх територіальних органах, апараті Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - органи виконавчої влади);

- за рішенням керівника підприємства, установи та організації, що належать до сфери управління органу виконавчої влади.

Уповноважена особа визначається у разі недоцільності утворення в органі виконавчої влади, на підприємстві, в установі та організації уповноваженого підрозділу з огляду на структуру, чисельність працівників, у тому числі тих, які є суб`єктами декларування, а також обсяг, характер та складність роботи.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 займає посаду проректора з науково педагогічної роботи НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ».

Як підтверджується Статутом та штатним розписом НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ» станом на 16 жовтня 2013 року в університеті не існувало ні підрозділу з питань запобігання та виявлення корупції, ні відповідної посади(штатної одиниці).

На підставі наказу ректора НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ» від 16 жовтня 2013 року № 268-А ОСОБА_1 було призначено відповідальним щодо здійснення заходів з питань запобігання та виявлення корупції; зобов`язано ОСОБА_1 виконувати на належному рівні завдання згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04 вересня 2013 року № 706.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06 червня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-9 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення на користь держави у вигляді штрафу в розмірі 2 125 грн.

Наказом в.о. ректора НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ» від 29 листопада 2017 року № 456 ОСОБА_1 увільнено від виконання обов`язків уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції університету з 01 грудня 2017 року та скасовано наказ від 16 жовтня 2013 року № 268-А.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не призначався на посаду уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ». Позивача, як проректора з науково педагогічної роботи університету, на підставі наказу від 16 жовтня 2013 року № 268-А лише було призначено відповідальним щодо здійснення заходів з питань запобігання та виявлення корупції у навчальному закладі.

Таким чином, діючи на підставі Статуту НАУ імені М.Є. Жуковського «ХАІ» та Закону України «Про вищу освіту», керівник університету мав право вирішувати кадрові питання та визначати функціональні обов`язки працівників, шляхом видання відповідних наказів (розпоряджень) з дотриманням вимог законодавства про працю.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Згідно з пунктом 2.2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 13 липня 2017 року № 317 «Методичні рекомендації щодо діяльності уповноважених підрозділів (уповноважених осіб) з питань запобігання та виявлення корупції» встановлено, що не може бути призначена керівником (працівником) уповноваженого підрозділу, уповноваженою особа, яка піддавалася адміністративному стягненню за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення протягом трьох років з дня набрання відповідним рішенням суду законної сили.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки позов задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 31 травня 2019 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова