КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7813/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Київ

Справа № 752/5317/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Даценко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року,постановлену у складі судді Хоменко В.С., про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про припинення аліментів у зв`язку із смертю дитини, на утримання якої стягнуті аліменти,

встановив:

У березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа: Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Киві про припинення стягнення аліментів у зв`язку із смертю дитини, на утриманні якої стягнуті аліменти.

Одночасно із позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 2-3459 від 24.07.2006 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 04.07.2006 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №2-3459 від 24.07. 2006 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів, в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 04 липня 2006 року, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що державний виконавець продовжує нараховувати заборгованість по аліментам, в той час, як за рішенням суду ОСОБА_6 виключений з актового запису про народження дитини у 2010 році, як батько. Він не є батьком дитини. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 дитина трагічно загинула. На підставі нарахованого боргу Головним державним виконавцем Голосіївського РВДВС м. Києва ГТУЮ у місті Києві Задорожною Т.А. приймаються постанови про накладення штрафу в значних сумах, що створює додатковий фінансовий тягар на позивача.

Крім того в Голосіївському районному суді м. Києва знаходиться цивільна справа № 752/3657/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Головний державний виконавець Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Задорожна Т.А. про стягнення неустойки (пені) у зв`язку із заборгованістю за аліментами, яка зареєстрована 20.02.2019 року, однак ухвали про відкриття провадження по справі на даний час немає.

Позов ОСОБА_1 безпосередньо пов`язаний з виконавчим провадженням за виконавчим листом № 2-3459, виданим Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 аліментів, в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно. В позовній заяві позивачем заявлено вимогу про припинення з 17 вересня 2010 року стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 аліментів, в твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень щомісячно, які стягуються на підставі виконавчого листа №2-3459 від 24.07.2006 року, виданого на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 2-3459/06, та про відкликання з виконання зазначеного виконавчого листа N92-3459 від 24.07.2006 року . Таким чином посилання суду першої інстанції про відсутність спору щодо зазначеного вище виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом є безпідставним.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати.

Відповідач ОСОБА_3 при вирішенні апеляційної скарги покладалась на розсуд суду, при цьому не заперечувала про зупинення нарахування заборгованості по сплаті аліментів у період після смерті дитини, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши представника позивача та відповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не наведено беззаперечних підстав для забезпечення позову, а саме: відсутнє обґрунтоване доведення наявності між сторонами дійсного спору та реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду й обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів забезпечення позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, відсутні жодні обґрунтовані мотиви, котрі б дали підставу для висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль, не доведено обґрунтоване підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 просить:

- припинити з 17 вересня 2010 року стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно, які стягуються на підставі виконавчого листа № 2-3459 від 24.07.2006 року, виданого на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 2-3459/06;

- відкликати з виконання виконавчий лист 2-3459 від 24.07.2006 року, виданий на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття, починаючи з 04 липня 2006 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що Голосіївським районним судом м. Києва постановлено рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень щомісячно до його повноліття та 24.07.2006 року видано виконавчий лист № 2-3459.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Глущенко С.В. від 06.11.2006 року відкрито виконавче провадження № 4847019 з примусового виконання виконавчого листа №2-3459 від 24.07.2006 року.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 вересня 2010 року ОСОБА_1 було позбавлено батьківських прав щодо сина ОСОБА_6 В грудні 2018 року ОСОБА_1 випадково дізнався, що його син ОСОБА_6 трагічно загинув ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з тим, державний виконавець продовжує нараховувати заборгованість по аліментам.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 обґрунтовував її тим, що на підставі виконавчого листа № 2- 3459 від 24.07.2006 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва, з нього на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 450,00 грн. щомісячно. Однак, у грудні 2018 року йому випадково стало відомо про те, що його син - ОСОБА_6 трагічно загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на п.6 ч.1 ст. 150 ЦПК України, з метою гарантування реальної можливості захистити свої права, позивач просить зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 2-3459 від 24.07.2006 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З позовної заяви вбачається, що позивач оспорює в судовому порядку нарахування заборгованості по аліментам, які стягуються на даний час на утримання померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини, на підставі виконавчого листа № 2-3459 від 24.07.2006 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва по справі № 2-3459/06.

Отже, предметом даного спору є оскарження виконавчого документа.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, здійсненого головним державним виконавцем Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Задорожною Т.А., станом на 30.09.2018 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментам становить 64 117 грн. 74 коп. Нарахування заборгованості по аліментам здійснюється за період з травня по вересень 2018 року у розмірі 450 грн. щомісячно.

Згідно з розрахунком заборгованості від 22 березня 2019 року, здійсненим державним виконавцем Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Задорожною Т.А. станом на 28 лютого 2019 року, у період з жовтня 2018 року по лютий 2019 року нараховано поточні платежі в розмірі 450 грн. щомісячно та визначено загальний розмір заборгованості - 66 367 грн. 74 коп. ( а.с. 40).

Як вбачається з постанови головного державного виконавця від 03 жовтня 2018 року, за несплату заборгованості по аліментах, що виникла за період з 06 листопада 2006 року по 30 вересня 2018 року у розмірі 64 117 грн. 74 коп., на боржника ОСОБА_1 накладено штраф ( а.с. 39).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, наданого відповідачем ОСОБА_3 , 15 березня 2011 року прізвище дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було змінено на підставі заяви матері на « ОСОБА_6 » ( а.с. 65-67).

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що державним виконавцем здійснюються виконавчі дії з виконання виконавчого листа №2-3459 від 24.07.2006 року, підстави для продовження виконання якого оспорюються позивачем в судовому порядку.

Враховуючи те, що Голосіївським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві продовжується стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 та нараховується заборгованість, необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, що свідчить про наявність підстав вважати, що існує ризик подальшого стягнення та відчуження належного позивачу майна та коштів, що може істотно ускладнити чи унеможливитивиконання рішення у даній справі, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, що в силу положень ст. 149-153 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу суду.

Заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, позивачем викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі невжиття таких заходів, а зазначені позивачем підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред`явленими вимогами, вид забезпечення позову обрано відповідно до ст. 150 ЦПК України, та він не порушує прав і охоронюваних законом інтересів відповідача.

У заяві про забезпечення позову вказано як причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття, як це передбачено ст. 151 ЦПК України.

За таких обставин, враховуючи предмет позову та характер спірних правовідносин, забезпечення позову та зупинення стягнення за вказаним виконавчим листом пов`язані з розглядом даної справи і виконанням можливого рішення за результатами її розгляду, є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, тому висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви забезпечення позову є помилковим.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375- 376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року - скасувати та прийняти постанову:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 2-3459 від 24.07.2006 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 04 червня 2019 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.