ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 травня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/4843/18

Головуючий у першій інстанції - Ковальова Т. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/722/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Губар В.С.

сторони: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_3,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 березня 2019 року (місце ухвалення - м. Ніжин) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову посилалась на те, що сторони від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається на 2 курсі Київського Політехнічного Інституту ім. Ігоря Сікорського на хіміко-технологічному факультеті денної форми навчання за контрактною основою.

Позивач в позові посилається, що відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, донька студентка, якій потрібно сплачувати за проживання в гуртожитку, купувати одяг, взуття, предмети першої необхідності, продукти харчування, ліки, донька має проблеми зі здоров`ям і не може працювати, відповідач працює та має змогу сплачувати аліменти.

В позові ОСОБА_1 просить щомісячно стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 , уродженця с. Григоро-Іванівка, Ніжинського району, Чернігівської області, працюючого в м. Києві «Граніт 2000» електромонтером на користь ОСОБА_1 , на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину даного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення нею 23 річного віку, за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на оплату навчання дитини ОСОБА_3 додаткові витрати на оплату навчання дитини ОСОБА_3 , яка продовжує навчання у Київському Політехнічному Інституті ім. Ігоря Сікорського на 2 курсі хіміко-технологічному факультеті в розмірі 1/2 витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг за перше півріччя в розмірі 3425 грн і стягувати відповідно кожні півроку до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 23 річного віку, яка з цих обставин настане першою, в сумі 3425 грн.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 28.03.2019 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку відповідача щомісячно на повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період її навчання, починаючи з 17.10.2018 до досягнення нею 23 років, за умови продовження навчання. В іншій частині позову - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 704, 80 грн судового збору на користь держави.

Рішення суду обґрунтовано тим, що дитина навчається на денній формі навчання на бюджетній основі у зв`язку з чим не в змозі працювати та отримувати доходи, позивач та відповідач мають можливість утримувати дитину, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення донькою 23 років. Щодо вимог про стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, суд не знайшов правових підстав для задоволення позову в частині.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого суду, та ухвалити нове про задоволення позову.

За доводами скарги оскаржуване рішення суду є незаконним, висновки суду не відповідають обставинам справи.

У скарзі заявник посилається, що судом не надано належної оцінки, що позивач відмовилась від позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат на оплату навчання доньки в розмірі 1/2 витрат згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи досягнення донькою 23-річного віку, яка з цих обставин настане першою, в сумі 3425 грн, оскільки за час розгляду справи донька була переведена на бюджетну форму навчання.

В обґрунтування заявник посилається, що має ІІІ групу інвалідності, працює і надає допомогу доньці свідомо та добровільно, натомість відповідач ухиляється від будь-якої допомоги, приховує свій реальний заробіток.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення Ніжинського міськрайонного суду від 28.03.2019 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення. В обґрунтування посилається на законність судового рішення, та необґрунтованість апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4, 12), яка є студентом 2 курсу хіміко-технологічного факультету КПІ ім. Ігоря Сікорського денної форми навчання та навчається за договором і закінчує університет 30.06.2021 (а.с. 11).

Матеріали справи містять довідки про доходи позивача та відповідача (а.с. 27, 50, 78), що підтверджує працездатність сторін.

Згідно копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією та копії пенсійного посвідчення позивач ОСОБА_1 має третю групу інвалідності загального захворювання (а.с. 51, 52).

ОСОБА_2 має матір ОСОБА_4 , яка знаходиться на пенсії за віком (а.с. 38), та працює в Ніжинській ЗОШ І-ІІІ ст. № 13 на посаді бібліотекаря (а.с. 53).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд прийшов до висновку, що дитина є працездатною особою, яка навчається на денній формі навчання на бюджетній основі у зв`язку з чим не в змозі працювати та отримувати доходи, позивач та відповідач мають можливість утримувати дитину, а тому судом стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. Щодо вимог про стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, суд не знайшов правових підстав для задоволення позову в цій частині.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції обставини справи з"ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів врахував положення ст. 182 Сімейного Кодексу України та те, що дитина продовжує навчання, не працює, знаходиться на повному утриманні матері, яка і несе витрати на оплату за навчання та проживання доньки в іншому місті.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частина 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні суми матеріальної допомоги суд має враховувати вартість навчання, інші витрати пов`язані з навчанням та ступінь матеріальної допомоги іншого із батьків (матері позивача).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що донька відповідача продовжує навчання у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, а тому вона потребує матеріальної допомоги.

Визначений судом розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/6 частки заробітку відповідача щомісячно є правильним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, оскільки оскаржене рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Грунтуються на нормах права і висновки суду першої інстанції, щодо не зазначення судом при визначенні розміру аліментів мінімального розміру з посиланням на ч. 2 ст. 182 СК України, оскільки розмір аліментів, не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, дане обмеження застосовується при визначенні розміру аліментів на неповнолітню дитину, проте, як вбачається на момент звернення до суду ОСОБА_3 , 1998 р.н. досягла повноліття, а аліменти позивач просить стягнути посилаючись на норми ст. 199 СК України, яка передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання.

Ст. 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, що виключає можливість застосування до вказаних правовідносин ч. 2 ст. 182 СК України.

Виходячи з аналізу норм ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Сімейним кодексом України обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які навчаються встановлено главою 16 СК України, зокрема ст. 199 цього кодексу. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками та дочкою, сином, щодо надання їм утримання застосовуються норми статей ст.ст. 187, 189-192 і 194-197 цього кодексу, які не передбачають зобов`язання батьків нести участь у додаткових витратах на повнолітніх дочку чи сина.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, щодо безпідставного не врахування відмови від позовних вимог про стягнення коштів на навчання за період, коли ОСОБА_3 , 1998 р.н. досягла повноліття, а також потреби позивача в оренді кімнати та гуртожитку для дочки, є необґрунтованими та не спростовують правильних висновків суду враховуючи предмет і підстави пред`явленого позову.

Не можуть бути підставою для скасування правильного рішення суду і посилання, що відповідач працює на двох об`єктах, що не враховано та не досліджено судом першої інстанції, оскільки розмір частки аліментів визначається у частці від всіх видів заробітку щомісячно.

Під час розгляду справи судом враховано вік та стан здоров`я повнолітньої дитини, її матеріальні потреби, перебування дитини на утриманні матері, майновий стан позивача та відповідача, враховано за час розгляду справи донька була переведена на бюджетну форму навчання.

Відтак, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення у повному обсязі складено 22.05.2019.

Головуючий Судді: