Справа № 606/329/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Теребовлянського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту пред`явлення позовної заяви. В обгрунтування своїх вимог позивач вказала, що 26.05.2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області. Під час спільного подружнього життя у сторін народився: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, подружнє життя не склалося через непорозуміння, різні характери, позивач вважає за недоцільне зберегти шлюб. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Дитина залишилась проживати з позивачем. ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає, що ОСОБА_2 є особою працездатного віку, не надає коштів на утримання сина, а тому просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошові сумі у розмірі 2000 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позовної заяви.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав частково, та згідний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що 26.05.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Микулинецькій селищній раді Теребовлянського району Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 26.05.2015 року Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №06.

Від спільного подружнього життя у сторін народився: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане Великолуцькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 01.12.2015 року, актовий запис №16.

Дитина проживає разом з позивачем, що визнається сторонами спору.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, сумісне життя подружжя неможливе, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнає позов в цій частині, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що шлюб слід розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі від доходу відповідача, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог, а тому, слід стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.02.2019 року до досягнення дитиною повноліття .

Згідно ч.1ст.430ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

В силу ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, та судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 81, 141, 263-265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 110,112, 180-182, 184 Сімейного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.05.2015 року Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №06.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 і.н.н. НОМЕР_3 жителя АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_4 виданий Тернопільським РВ УМВСУ в Тернопільській області) в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 і.п.н. НОМЕР_5 жительки АДРЕСА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.02.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 768,40 грн. судового збору.

Стягнути із відповідача ОСОБА_2 в користь держави 768,40 грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя І.Б. Марціцка