РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року місто Чернігів

Справа №751/2126/19

Провадження№2/751/706/19

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Безкоровайна Н.В.

учасники справи:

позивач Іваненко ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

представник позивача ОСОБА_4

представник відповідача Бабинець ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_6 , який є законним представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ :

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача

ОСОБА_6 , який є законним представником ОСОБА_7 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , який у подальшому уточнив (а.с.1-5, 122) про стягнення 143 214,64 грн безпідставно утримуваного майна.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що постановою Гар`юського повітового суду від 26.11.2013 у цивільній справі над ОСОБА_8 до 26.11.2018 року було встановлено опікунство та її опікуном призначена ОСОБА_9 . З того часу ОСОБА_10 проживає у АДРЕСА_1 разом із своїм онуком - ОСОБА_11 . Опікун ОСОБА_2 відповідач по справі, використовувала на власний розсуд та у своїх інтересах банківську картку підопічної. Зазначив, що ОСОБА_12 продала належний ОСОБА_13 гараж та заволоділа грошима від його реалізації. У зв`язку з чим 18.06.2018 він подав до Гар`юського повітового суду заяву про звільнення ОСОБА_14 від обов`язків опікуна повнолітньої ОСОБА_15 та призначення нового опікуна. На виконання рішення суду ОСОБА_16 подала письмові пояснення згідно яких станом на 10.07.2018 року ОСОБА_10 немає у власності жодної нерухомості. ОСОБА_9 підтвердила, що вона переказала отримані від продажу гаража гроші в Україну та зараз вони у неї є в готівковій формі. Відповідно до звітів, які знаходились у матеріалах справи, протягом п`яти років з розрахункових рахунків ОСОБА_15 було знято 31 468,31 євро. Посилаючись на статтю 1212 ЦК України вважає, що відповідач набула майно - 4700,00 євро від продажу належного її підопічній майна, за існування достатніх правових підстав, а саме як законний представник - опікун, у спосіб, що не суперечив цивільному законодавству. Проте, кошти безпідставно знаходяться у колишнього опікуна, хоча вже більше 6 місяців минуло після винесення рішення про припинення опікунства, а відтак відповідачка зберігає спірні грошові кошти без достатньої правової підстави.

У встановлений термін відповідач подала відзив (а.с.83-85) у якому просила відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не надано доказів в обґрунтуванні своїх позовних вимог, відсутні докази, що внаслідок продажу гаражу (майнових прав) кошти отримала саме відповідач. Вказує, що рішення суду від 19 вересня 2019 року стосується призначення опікуна громадянці ОСОБА_2 . В ньому не встановлено жодного юридичного факту продажу (відчуження) гаражу, його місцезнаходження, вартості.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 27 березня 2019 року, на підставі статті 149 ЦПК України, у порядку забезпечення позову заборонено ОСОБА_3 відчуження у будь-якій спосіб (продажу, дарування, обміну) нерухомого майна: 1/5 частини квартири АДРЕСА_2 та 11/50 частин будинку АДРЕСА_3 , які належать на праві власності ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 09 квітня 2019 року відкрито провадження по вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник позивача надав письмові пояснення в яких він зазначив, що відповідно повідомлення про відчуження членства в товаристві нотаріусом Сірье Риим, ОСОБА_10 здійснила відчуження права на членство в товаристві, а саме в товаристві «Мягер», що знаходиться в м. Таллінн, вул. Ретке 15а, членство НОМЕР_1 . Також виписка із банківського рахунку НОМЕР_2 НОМЕР_3 , який відкрито в AT Шведбанк, підтверджує, що нотаріус Сірье Риим здійснив переказ коштів на рахунок ОСОБА_17 Олдекоп НОМЕР_2 НОМЕР_3 в розмірі 4700 євро, призначення платежу: «Товариство власників будівлі «Мягер», членство № 17, ціна покупки». У подальшому ці кошти відповідачка переказала на свій рахунок. Рішенням Гарюського повітового суду встановлено, що станом на 20.06.2018 pоку на даному рахунку ОСОБА_15 залишилось 4,80 Євро. Таким чином, сторона позивача в повному обсязі виконала свій обов`язок, визначений ст. 12, 81 ЦПК України щодо обов`язку надати докази на підтвердження викладених обставин (а.с.121). Також, ОСОБА_18 вказав, що про постанову Гар`юського повітового суду від 19 вересня 2018 року йому було повідомлено у листопаді 2018 року.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві. Вказав, що отримані кошти за відчуження права на членство в товаристві витрачені виключно в інтересах ОСОБА_15 .

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Як вбачається із матеріалів справи рішенням №1003822 від 29 липня 2013 року ОСОБА_13 , встановлено важкий ступінь інвалідності (а.с.39-41).

Постановою Гар`юського повітового суду від 26.11.2013 у цивільній справі № 2-13-51526 над ОСОБА_8 було встановлено опікунство для ведення усіх справ та її опікункою була призначена ОСОБА_9 . Опікунство було встановлено терміном до 26.11.2018 року (а.с.6-19).

10 липня 2018 року ОСОБА_12 звернулася до Гар`юського повітового суду з заявою про продовження опікунства над ОСОБА_19 (а.с.20-21).

Однак, постановою Гар`юського повітового суду від 19 вересня 2018 року ОСОБА_20 звільнено від обов`язків опікунки та призначено опікуном ОСОБА_21 (а.с.12-18).

На виконання ухвали Гар`юського повітового суду по справі №2-13-51526 ОСОБА_12 надала звіт про управління майном підопічної за період з 26.11.2013 року по 15.11.2017 року та перелік майна ОСОБА_2 (а.с.22).

Постановою Гар`юського повітового суду від 11 грудня 2017 року ОСОБА_22 надано згоду на відчуження належного ОСОБА_23 боксу АДРЕСА_4 (членство у товаристві співвласників житла) Товариство співвласників житла «Мігер», місцезнаходження Ретке тее 15а, Таллінн (а.с.91-93, 99-104).

Згідно повідомлення про відчуження від 09 березня 2018 року підтверджено право на членство в товаристві та несення відповідальності (членства) договору відчуження між ОСОБА_8 та ОСОБА_24 , який зареєстрований нотаріусом в службовій книзі під №326 (а.с.114-115).

Із виписки по банківському рахунку НОМЕР_2 НОМЕР_3 , який відкрито в AT Шведбанк на ім`я ОСОБА_15 вбачається, що нотаріус ОСОБА_25 здійснив переказ коштів на рахунок ОСОБА_17 Олдекоп НОМЕР_2 НОМЕР_3 в розмірі 4700 євро, призначення платежу: «Товариство власників будівлі «Мягер», членство № 17, ціна покупки», також за період з 01.01.2012 року по 26.10.2018 року вбачається надходження інших коштів та їх переказ (а.с.112-113).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок НОМЕР_4 (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутноcтi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604-607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Сторона позивача зазначає, що відповідач здійснила відчуження права, належного ОСОБА_13 на членство в товаристві, а кошти від його реалізації зберігає без достатньої правової підстави, оскільки правова підстава утримання коштів припинена.

За змістом ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, щодо заявлених позовних вимог до ОСОБА_3 , то в даному випадку підлягає встановленню факт безпідставного збереження нею грошових коштів за відчуження права, належного ОСОБА_13 на членство в товаристві.

Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивач посилається в якості доказів на виписку із банківського рахунку НОМЕР_3 , який відкрито в AT Шведбанк, яка підтверджує, що нотаріус Сірье Риим здійснив переказ коштів на рахунок ОСОБА_17 Олдекоп НОМЕР_2 НОМЕР_3 в розмірі 4700 євро. Також посилається на пояснення відповідача від 10.08.2018 року, викладені в постанові Гар`юського повітового суду від 19 вересня 2018 року стосовно того, що ОСОБА_9 переказала отримані від продажу гаража кошти в Україну та зараз вони у неї у готівковій формі (а.с.14).

Даючи оцінку зазначеним доказам, суд виходить із положень глави 5 ЦПК України.

Зокрема, згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, постанова Гар`юського повітового суду від 19 вересня 2018 року набирає чинності та підлягає виконанню з моменту, коли воно буде повідомлено ОСОБА_26 . (а.с.12-18). Іваненко ОСОБА_27 в судовому засіданні вказав, що про постанову Гар`юського повітового суду від 19 вересня 2018 року йому було повідомлено у листопаді 2018 року.

Будь-яких доказів того, що кошти отримані за відчуження права на членство в товаристві з моменту набрання чинності постановою Гар`юського повітового суду від 19 вересня 2018 року по даний час знаходяться у відповідача стороною позивача суду не надано. Також не надано доказів про використання вказаних коштів не в інтересах підопічної, адже вказаною постановою суду зобов`язано ОСОБА_28 Семенягу подати до суду письмовий звіт про управління майном ОСОБА_15 протягом 30 днів з дня набрання чинності рішенням. Доказів того, чи подано або не подано відповідачем на виконання рішення суду звіту матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд на підставі встановлених обставини справи, дійшов висновку про недоведеність заявлених позивачем позовних вимог, у зв`язку з чим слід відмовити у задоволенні позову.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем понесені судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору в розмірі 384,20 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Однак, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, а тому понесені позивачем судові витрати, у відповідності до ст.141 ЦПК України, не підлягають відшкодуванню.

Одночасно представником відповідача заявлена вимога про стягнення понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів ч.ч.2-4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу суду було надано договір про надання правової допомоги від 16 квітня 2019 року, укладений між ОСОБА_3 та адвокатом Бабинець С.П. (а.с.86); орієнтовний (попередній) розрахунок суми судових витрат (а.с.87); довідку про взяття на облік платника податків адвоката Бабинець С.П. (а.с.129) та квитанція №158300 від 18.04.2019 року про оплату послуг на суму 8 000 грн (а.с.131).

Відповідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За таких підстав суд застосовує співрозмірність винагороди за адвокатські послуги обсягу наданих послуг в межах даної справи адвокатом, у зв`язку з чим суд зменшує розмір судових витрат на професійну правничу допомогу до 5 000 грн.

VІ. Інші процесуальні дії у справі

Відповідно до ч. 1, 9 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Тому, з метою відновлення повноцінного здійснення права власності відповідача ОСОБА_3 та враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено повністю, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 27.03.2019 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 139, 141, 158, 258, 263, 264-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 11, 177, 1212 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 , який є законним представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 , який є законним представником ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.03.2019 року у вигляді заборони ОСОБА_3 відчуження у будь-якій спосіб (продажу, дарування, обміну) нерухомого майна: 1/5 частини квартири АДРЕСА_2 та 11/50 частин будинку АДРЕСА_3 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 20.05.2019 року.

Позивач - ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_5 )

Відповідач - ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Суддя Н. В. Маслюк