Справа № 127/9846/19
Провадження № 2/127/1393/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить 27/50 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 07 серпня 1998 року, зареєстрованому в БТІ і записано в реєстрову книгу № 37 за реєстр. № 10277 від 20 липня 1999 року. Відповідачці ОСОБА_2 належить 23/50 частини цього ж будинку, що знаходяться в АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування від 16 вересня 1966 року, зареєстрованому в БТІ 08 жовтня 1966 року. Рішенням виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих № 15/630 від 29 червня 1965 року, вказаний вище будинок НОМЕР_1 , виділено в окреме будинковолодіння з закріпленням за ним земельної ділянки площею 600 м2. Однак, земельна ділянка, яка знаходиться під будинковолодінням не була поділена між позивачем та відповідачем в порядку передбаченому чинним законодавством України, а також між ними не було встановлено порядок користування нею. Разом з тим, земельну ділянку було поділено між сторонами за фактичним користуванням в межах існуючих огорож, що підтверджується погодженим нами в грудні 2018 року проектом розподілу земельних ділянок. Через те, що відсутній встановлений порядок користування земельною ділянкою, без визначення меж та розміру земельної ділянки позивача та відповідача, на якій розташована 27/50 частки будинковолодіння та 23/50 частин домоволодіння їх часток, якою фактично користуються і позивач, і відповідач, і мають право користуватись з метою обслуговування свого житла, позивач не може, у відповідності до ст. 116-118 Земельного кодексу України, реалізувати своє право на безоплатну приватизацію землі та яка необхідна мені для обслуговування моєї частки будинку, тому і вимушена для врегулювання цього питання звертатись до суду. Тому в грудні 2018 році інженер - землевпорядник ОСОБА_3 на їх замовлення виготовила план поділу земельної ділянки на якій розташоване будинковолодіння, згідно якого визначено площу земельної ділянки, яка фактично перебуває в користуванні співвласників будинку, що становить 0,1000 га, та погоджено порядок користування земельною ділянкою. Просить встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,1000 га., яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно проекту розподілу земельної ділянки складеним інженером - землевпорядником ФОП ОСОБА_3 від грудня 2018 року, виділивши: в користування ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку ділянку площею 0,0875 га., позначену блакитним кольором; ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку ділянку площею 0,0078 га., позначену рожевим кольором; земельну ділянку площею 0,0047 га. позначену зеленим кольором виділити у спільне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Судові витрати залишити за позивачем.

Ухвалою суду від17.04.2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились надали суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримали, просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечував щодо задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом становлено, що ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить 27/50 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 07 серпня 1998 року, зареєстрованому в БТІ і записано в реєстрову книгу № 37 за реєстр. № 10277 від 20 липня 1999 року.

ОСОБА_2 належить 23/50 частини цього ж будинку, що знаходяться в АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 16 вересня 1966 року, зареєстрованому в БТІ 08 жовтня 1966 року.

Рішенням виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих № 15/630 від 29 червня 1965 року, вказаний вище будинок НОМЕР_1 , виділено в окреме будинковолодіння з закріпленням за ним земельної ділянки площею 600 м2.

За змістом частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частиною другою статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно із частиною першою пункту 12 «Перехідні положення» ЗК України, розпорядження землями державної або комунальної власності в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до п.25 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 N 7, суд приймає рішення щодо встановлення порядку користування, зокрема, на підставі: документів про надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку й господарських будівель та споруд; плану земельної ділянки, відведеної в натурі (на місцевості); план цієї ділянки із зазначенням її частин, що перебувають у фактичному користуванні кожного із співвласників житлового будинку, а також розташованих на ній будівель, плодоягідних насаджень; правовстановлюючих документів на будинок із зазначенням розміру часток кожного із співвласників.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1996 р. № 13 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах про встановлення порядку користування земельною ділянкою необхідно витребувати документи про її надання, план земельної ділянки, відведеної в натурі, та план цієї ділянки із зазначенням її частин, що перебувають у фактичному користуванні кожного із співвласників.

Згідно з нормами ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 4 ЦПК України передбачає право на звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивачами не надано доказів звернення у порядку, передбаченому ЗК України, ЗУ «Про землеустрій», до органу місцевого самоврядування (інших компетентних органів і установ) з метою складання необхідної технічної документації, встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачі земельної ділянки у власність або у користування позивачам.

Доказів того, що співвласники будинку зверталися до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування із відповідними заявами під час розгляду справи суду надано не було.

Крім того, позивачем не надано правовстановлюючих документів, якими підтверджується право користування співвласниками будинку АДРЕСА_3 земельною ділянкою площею 0,1000 га, а до повноважень суду при вирішенні земельних спорів не належить закріплювати земельну ділянку за користувачами шляхом встановлення порядку користування нею між співвласниками будинковолодіння в розмірах, більших, ніж це зазначено в рішенні виконкому №15/630 від 29.06.1965р., а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, згідно ст. 415 ЦК України, ст.ст. 79-1, 158 ЗК України, керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 23.05.2019року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН АДРЕСА_4

ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

АДРЕСА_1 міська рада, м. Вінниця, вул. Соборна, 59, .

Суддя: