ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 травня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 733/1015/18

Головуючий у першій інстанції - Карапиш Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/484/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД в складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Вінгаль В.М., Кузюри Л.В.,

із секретарем судового засідання - Бивалькевич Т.В.

Позивач - заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах Державної екологічної інспекції у Чернігівській області та Рожнівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області

Відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальське підприємство «Ічня»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2019 року у справі за позовом заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах Державної екологічної інспекції у Чернігівській області та Рожнівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальське підприємство «Ічня», про відшкодування збитків, заподіяних державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в галузі мисливського господарства та полювання,

місце ухвалення судового рішення - м. Ічня Чернігівської області

дата складання повного тексту судового рішення - 26 січня 2019 року

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах Державної екологічної інспекції у Чернігівській області та Рожнівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в галузі мисливського господарства та полювання у розмірі 40000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в провадженні Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП у Чернігівській області перебувало кримінальне провадження № 0000192 від 20 квітня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України.

Як вказує позивач, в ході досудового розслідування встановлено, що 20 квітня 2017 року з 11-00 години до 14 години 30 хвилин на території мисливських угідь ТОВ «Мисливсько - рибальське підприємство «Ічня» на території Рожнівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області під час незаконного полювання вбито двох дорослих тварин - лосів (самця та самицю), туші яких знаходилися в урочищі річки Удай, поблизу села Хаїха Ічнянського району Чернігівської області.

Під час огляду туш вбитих лосів встановлено, що в туші самця є п`ять вогнепальних поранень, а в туші самиці - два вогнепальних поранення. З м`язистих тканин самця вилучено кулю від нарізної зброї калібру 7,62 мм та кулю від мисливської гладкоствольної зброї, а з туші самиці - фрагмент оболонки кулі Вилучені також зразки шкіри лосів з вхідними та вихідними отворами. Згідно з складеним комісією актом розтину двох туш лосів від 20 квітня 2017 року причиною загибелі тварин є множинні поранення вогнепальною зброєю, не сумісні з життям.

20 квітня 2017 року у садибі за місцем проживання ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено три одиниці мисливської зброї - АКС МП № НОМЕР_10 калібру 7,62, Фабарм № НОМЕР_11 , ТОЗБМ № НОМЕР_12, 24 набої 12 калібру та 17 набоїв калібру 7,62. ОСОБА_2 відповідно до посвідчення № НОМЕР_2 видано дозвіл на носіння та зберігання вилученої зброї АКС МП калібру НОМЕР_3 .

21 квітня 2017 року у господарстві за місцем проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 виявлено та вилучено гладкоствольну рушницю Фабарм № НОМЕР_4 та 12 набоїв калібру 12 мм, якому відповідно до посвідчення № НОМЕР_5 видано дозвіл на носіння та зберігання вищевказаної зброї.

Досудовим слідством встановлено факт незаконного полювання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в ході якого вбито двох дорослих тварин лосів, але кримінальне провадження № 0000192 від 20 квітня 2017 року постановою слідчого Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області від 09 січня 2018 року закрито у зв`язку з відсутністю елементу об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 248 КК України - істотної шкоди.

Позивач посилається на те, що 17 січня 2018 року Чернігівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 85 КУпАП. Постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 26 січня 2018 року, яка набрала законної сили 12 лютого 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним по ст. 85 ч. 2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із конфіскацією зброї.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 лютого 2018 року ОСОБА_2 було також визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, проте постановою апеляційного суду Чернігівської області від 12 березня 2018 року провадження у справі закрито відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 4 ст. 38 КУпАП.

На переконання позивача, розмір завданої шкоди становить 40000 гривень, яка обчислена у відповідності до такс для обчислення відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, який в добровільному порядку відповідачами не відшкодований.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, перерахувавши кошти до Рожнівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в галузі мисливського господарства та полювання в розмірі 40000 грн. 00 коп. солідарно. Також солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

ОСОБА_1 рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2019 року до апеляційного суду не оскаржував.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього як солідарного співвідповідача на користь держави 40000,00 грн. за шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в галузі мисливського господарства та полювання та в частині стягнення на користь прокуратури Чернігівської області судового збору.

Апелянт стверджує, що не порушував вимоги Закону України «Про тваринний світ» та Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» і ніякої шкоди тваринному світу ним вчинено не було.

ОСОБА_2 посилається, що постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 12 березня 2018 року постанова Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 лютого 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності з ч. 2 ст. 85 КУпАП скасована, провадження у справі закрито, а за відсутності його, ОСОБА_2 , вини у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, підстави для стягнення з нього шкоди за вбитих лосів - відсутні.

Апелянт посилається на ст.. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, за якими відсутність офіційних висновків про винуватість особи є порушенням презумпції невинуватості..

У відзиві на апеляційну скаргу заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 , а рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2019 року - без змін.

Інші учасники справи у встановлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не подавали.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури, суд першої інстанції на підставі приписів ст.ст. 10, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст.ст. 63, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» ст. 1166 ЦК України виходив з того, що між заподіяною державі шкодою внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища та законодавства в галузі мисливського господарства та полювання і неправомірними діями відповідачів існує прямий причинний зв`язок, проте відповідачами не відшкодовано заподіяну шкоду, що підтверджується матеріалами кримінального провадженням № 0000192 від 20 квітня 2017 року та постановами про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.85 ст. КУпАП. Разом з тим, свою непричетність до здійснення незаконного полювання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підтвердили.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, враховуючи наступне.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення частин 1 та 2 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено наступне.

В провадженні Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області перебувало кримінальне провадження № 0000192 від 20 квітня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України.

В ході досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження встановлено, що 20 квітня 2017 року з 11 години 00 хвилин до 14 години 30 хвилин на території мисливських угідь ТОВ «Мисливсько - рибальське підприємство «Ічня», що знаходиться на території Рожнівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, біля каналу річки «Удай» поблизу с. Хаїха було виявлено факт незаконного полювання двох дорослих тварин виду «Лось» самку та самця. На тілах цих вбитих тварин знайдені вогнепальні поранення. Під час огляду встановлено, що в туші самця є п`ять вогнепальних поранень, а в самиці - два, що підтверджується копією протоколу огляду місця події від 20 квітня 2017 року (а.с.21-23) та копіями фототаблиць до протоколу огляду місця події (а.с.24-29). Згідно акту розтину двох туш лосів від 20 квітня 2017 року у тварин виявлено численні кульові стріляні рани і фрагменти куль, внаслідок чого причиною їх загибелі є множинні поранення вогнепальною зброєю, не сумісних з життям (а.с.30).

На спростування зазначених обставин ОСОБА_2 не надано доказів суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду.

Згідно наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 218 від 23 червня 2016 року «Про затвердження лімітів використання мисливських тварин державного мисливського фонду у сезон полювання 2016/2017 років» на лося затверджено ліміт добування у кількості 301 голова та відповідно до інформації з Держлісагенства у сезон полювання 2016/2017 р.р. було видано відповідним обласним управлінням лісового та мисливського господарства 303 бланки ліцензії на добування лося.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 41 від 03 лютого 2017 року заборонено полювання на лося європейського на території України строком на двадцять п`ять років.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом також встановлено, що з метою встановлення осіб, причетних до вчинення правопорушення, та відшукання речових доказів та знарядь вчинення 20 квітня 2017 року працівниками Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області було проведено огляд господарства відповідача ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено три одиниці мисливської зброї - АКС МП № НОМЕР_10 калібру 7,62, Фабарм № НОМЕР_11 , ТОЗБМ № НОМЕР_12, 24 набої 12 калібру та 17 набоїв калібру 7,62, що підтверджується копією протоколу огляду місця події від 20 квітня 2017 року (а.с.31-32) та копією ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області про надання дозволу на проведення огляду господарства (а.с.33).

ОСОБА_2 відповідно до посвідчення № НОМЕР_2 надано дозвіл на носіння та зберігання вилученої зброї АКС МП калібру 7,62 КІРГ НОМЕР_10 (а.с.34).

В ході проведення 21 квітня 2017 року обшуку господарства за місцем проживання відповідача ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 виявлено та вилучено гладкоствольну рушницю Фабарм № НОМЕР_13 та 12 набоїв калібру 12 мм, що підтверджується копією ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області про надання дозволу на проведення обшуку (а.с.35) та копією протоколу обшуку (а.с.36-37).

ОСОБА_1 згідно з посвідченням № НОМЕР_5 надано дозвіл на носіння та зберігання вищевказаної зброї (а.с.38).

Зазначені обставини в апеляційному суді ніхто не спростовував і не заперечував.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом також встановлено наступне.

Згідно висновку експерта № 615 від 13 травня 2017 року об`єкт зовні схожий на карабін АКС МП УОС кал. 7,62 , вилучений у ОСОБА_2 є вогнепальною зброєю - мисливським карабіном моделі АКС МП калібру 7,62 мм КІРГ НОМЕР_10, виробництва України, придатний до стрільби. Об`єкт, зовні схожий на кулю, вилучений під час проведення розтину туші тварини, є частиною боєприпаса - кулею зі стальним сердечником проміжного патрона калібру 7,62 мм. Куля, надана на дослідження, стріляна із мисливського карабіна моделі АКС МП калібру 7,62 мм НОМЕР_9 (а.с.39-46).

Як убачається з наявних в матеріалах справи протоколів допиту свідка, а саме показаннями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтверджується факт вчинення відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 незаконного полювання (а.с.47-55).

Проте, апеляційним судом встановлено, що кримінальне провадження № 0000192 від 20 квітня 2017 року постановою слідчого Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області від 09 січня 2018 року закрито у зв`язку з відсутністю елементу об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 248 КК України - істотної шкоди (а.с.15-20).

Зазначені обставини в апеляційному суді ОСОБА_2 не спростовані.

Звертаючись до суду з позовом, заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області та Рожнівської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, посилався на положення ст. 1166 ЦК України, ст..ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та ст. 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання».

Виходячи з обставин цієї конкретної справи, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно ст. 30 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" користувачі мисливських угідь мають право на відшкодування збитків від порушників правил полювання за добуті незаконним шляхом тварини.

За змістом ст.42 Закону України "Про мисливське господарство та полювання", відповідальність за порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання несуть особи, винні у порушенні правил полювання та здійснення інших видів використання мисливських тварин, правил регулювання їх чисельності.

Відповідно до ст.43 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання, здійснюється добровільно або за рішенням суду відповідно до законодавства за затвердженими в установленому порядку таксами, а за їх відсутності - за розрахунками користувачів мисливських угідь.

Частина 1 статті 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією і негативними наслідками.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства позивач був зобов`язаний довести в судовому засіданні ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а саме вину відповідачів у незаконному знищенні однієї особини козулі.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що згідно розрахунку розміру збитків, завданих внаслідок незаконного

добування двох лосів від 15 травня 2017 року, розмір шкоди за незаконне полювання тварин становить 40000 грн. (а.с.57).

З матеріалів справи убачається, що 17 січня 2018 року Чернігівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 85 КУпАП (а.с.67-68).

Постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 26 січня 2018 року, яка набрала законної сили 12 лютого 2018 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення в розмірі 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із конфіскацією зброї (а.с.69). Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 29 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову суду від 26 січня 2018 року повернуто (а.с.70-71).

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 лютого 2018 року ОСОБА_2 було також визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП (а.с.72), проте постановою апеляційного суду Чернігівської області від 12 березня 2018 року провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків давності накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 4 ст. 38 КУпАП, тобто, за нереабілітуючими обставинами. (а.с73-77). Закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі ч. 4 ст. 38 КУпАП не звільняє правопорушника від цивільно-правової відповідальності за спричинену державі матеріальну шкоду.

Розрахунок розміру відшкодування збитків, завданих внаслідок незаконного добування двох лосів 20.04.2017 року здійснений на підставі «Такс для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України)», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства екології та природних ресурсів України від 18 липня 2007 року № 332/262, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.57).

За таких обставин,апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про здійснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 незаконного полювання, під час якого ними добуто двох лосів та стягнув вартість даних диких тварин у розмірі 40000,00 грн., який апелянтом не спростований належними і допустимими доказів у суді апеляційної інстанції.

Твердження апелянта про недоведеність його участі у незаконному полюванні та відсутність його вини у загибелі лосів у зв`язку із закриттям провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, оскільки провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрито у зв`язку із закінченням строків давності накладення адміністративного стягнення, а не у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, що також не звільняє відповідача від цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди.

Враховуючи відсутність належних та допустимих документальних доказів на підтвердження обставин, якими апелянт обґрунтовував доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Сукупність досліджених обставин та наявних у справі доказів приводить апеляційний суд до переконання, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи і їм надана вірна юридична оцінка, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку та ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 38, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: