Справа № 628/1706/19
Провадження №2/628/842/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 червня 2019 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області у складі судді Шиховцової А.О., перевіривши відповідність позовної заяви ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , зареєстаровного та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2019 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява повинна відповідати вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Перед відкриттям провадження у справі суд перевіряє додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених п. п. 3, 5, 6, 8 ч. 3 ст. 175, п.п. 2,9 ч. 1 ст. 176, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, а саме: не додано підтверджень щодо визначеної позивачем ціни позову у 97500 грн., тобто документів про вартість спірного рухомого та нерухомого майна на момент звернення до суду з даним позовом, обґрунтованого розрахунку ціни позову, із матеріалів позовної заяви незрозуміло з чого позивач виходив, визначаючи ціну позову саме в такому розмірі; не зазначені докази, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, тобто, позивач не зазначив, якими належними, допустимими доказами підтверджується придбання спірного рухомого та нерухомого майна у період шлюбу, а також вартість придбаного майна; позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий прядок урегулювання спору; не зазначені докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 434 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Позовна заява не містить відомостей щодо визначення вартості спірного рухомого та нерухомого майна за погодженням подружжя, а за відсутності згоди документів на підтвердження дійсної його вартості на час розгляду справи.

Статтею 176 п. 2 ч.1, п. 9 ч.1 ЦПК України визначено, яким чином та по яким справам визначається ціна позову: 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 9) у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна. Однак, позивачем не додано документів, які б підтверджували оцінку майна на час розгляду справи, на яке позивач просить визнати право власності.

Стаття 177 ЦПК України встановлює, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI визначено об`єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем до позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору в сумі 768,40 грн.

Оскільки ціна позову не підтверджена належним чином, у зв`язку з цим неможливо встановити дійсний її розмір, а відтак і перевірити правильність і повноту сплаченого позивачем при зверненні до суду із позовом розміру судового збору.

Від ціни позову залежить розмір судового збору, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду.

Таким чином, для встановлення ціни позову позивачу необхідно надати докази, які підтверджують дійсну вартість майна, об`єктів, які підлягають поділу між подружжям.

Належне визначення ціни позову це обов`язок, а не право позивача, тому слід визначити ціну позову за правилами ст.176 ЦПК України та, у разі необхідності, доплатити судовий збір з наданням до суду доказів сплати.

Слід зазначити, що дотримання вимог ст. 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду на предмет перевірки позову та долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження, призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на чому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, « .... де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Дослідивши матеріали справи суддя приходить до переконання, що без усунення наведених вище недоліків, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, та вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. ст. 175,177ЦПК України та зазначених недоліків.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки позбавляють суд вирішити питання про відкриття провадження, тому вказану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. У разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вищезазначені вимоги, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позову у 10-деннний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до суду необхідних доказів, а також квитанції про сплату судового збору. Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.О.Шиховцова