Справа № 346/6576/18
Провадження № 22-ц/4808/625/19
Головуючий у 1 інстанції Веселов В. М.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.

за участю секретаря Турів О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду, постановлену суддею Веселовим В.М. 6 березня 2019 року в м. Коломиї у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - ОСОБА_4, про встановлення факту місця відкриття спадщини та встановлення місця проживання із спадкодавцем,

в с т а н о в и в:

28.12.2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про встановлення факту місця відкриття спадщини та встановлення місця проживання із спадкодавцем.

У поданій заяві посилався на те, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_5, 01.02.2007 року ними було придбано житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на зазначене майно зареєстровано за ним. Їхні частки у праві власності не виділені, майно знаходиться у спільній сумісній власності.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. На момент її смерті їй належала 1/2 частина вищезазначеного житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також земельної ділянки площею 0,1560 га, переданої у власність ОСОБА_2 08.05.2008 року для обслуговування даного будинку.

У першу чергу право на прийняття спадщини після смерті дружини має він, як той з подружжя, який пережив спадкодавця, а також син спадкодавця ОСОБА_4.

З моменту придбання зазначеного будинку і до самої смерті він проживав разом з дружиною у вказаному домоволодінні, проживає там досі, зареєстрований за цією адресою.

ОСОБА_5 в останні роки хворіла, перебувала у патологічному стані, потребувала професійного медичного догляду, з 01.03.2016 року знаходилась в Коломийському геріатричному пансіонаті та психіатричній лікарні до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. З метою прийняття в даний медичний заклад спадкодавець за своїм бажанням змушена була знятись з місця реєстрації у спірному будинку. Впродовж трьох місяців аж до самої смерті вона перебувала у психіатричній лікарні без реєстрації.

Незважаючи на те, що дружина перебувала в останні місяці у вказаному медичному закладі, він щоденно піклувався про неї, ніс витрати на утримання покійної, придбавав ліки та інші необхідні їй речі, вчиняв всі дії, щоб поліпшити її стан здоров`я, що фактично підтверджує постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом йому відмовлено у зв`язку з відсутністю реєстрації місця проживання спадкодавця на момент смерті та пропуском строку для прийняття спадщини.

На підставі наведеного просив суд задовольнити його заяву, встановити факт постійного проживання спадкодавця спадщини по закону ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1, до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 6 березня 2019 року провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - ОСОБА_4, про встановлення факту місця відкриття спадщини та встановлення місця проживання із спадкодавцем залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. Вважає її незаконною та необґрунтованою, постановленою з прошенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з'ясування обставин справи.

На його думку, судом проігноровано той факт, що ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про встановлення факту місця відкриття спадщини, оскільки виникнення права на спадкування залежить від доведення цього факту. Зазначає, що саме у зв'язку з тим, що на даний час невідомо за якою адресою було відкрито спадщину, заявник звернувся до суду за правилами окремого провадження, тому що зі встановленням факту місця відкриття спадщини у нього виникне право на спадкування.

ОСОБА_4 також не прийняв спадщину за законом, оскільки не встановлено факт місця відкриття спадщини. А оскільки право ОСОБА_4 на спадкування майна ще не виникло, а залежить від доведення факту місця відкриття спадщини, спір між заявником ОСОБА_2 та заінтересованою особою - ОСОБА_4 відсутній.

Вважає, що судом не з'ясовано, чи насправді існував спір про право до розгляду справи у порядку окремого провадження, чи виник уже під час окремого провадження. Не взято до уваги судом і те, що по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно 19.11.2018 року винесена ухвала про зупинення цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням по іншій справі, та з яких причин.

З огляду на викладене просить скасувати ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 6 березня 2019 року, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду представник заявника доводи апеляційної скарги підтримав з мотивів, наведених у ній.

Заінтересована особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту місця відкриття спадщини та встановлення місця проживання з спадкодавцем - ОСОБА_5, яка була його дружиною та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12). Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне їй на праві власності нерухоме майно.

Згідно копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №52417366, виданої 26.06.2018 року, 26.07.2016 року Першою Коломийською районною державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_5 за заявою її сина ОСОБА_4 (а.с. 11), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку тим, що частка спадкодавці ОСОБА_5 не виділена, майно знаходиться у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_5.

26.06.2018 року державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контри Мануляк І.В. ОСОБА_2 було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв'язку з відсутністю реєстрації місця проживання спадкодавця на момент смерті та пропущенням строку для її прийняття (а.с. 10).

Судом також встановлено, що у провадженні Коломийського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно (справа №346/1854/18) та справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення спадкоємця від права на спадкування спадщини за законом (справа №346/4859/18).

Залишаючи заяву ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що в даних правовідносинах існує спір про право, оскільки між цими ж сторонами наявні спори про право стосовно цього ж майна, які перебувають на розгляді в Коломийському міськрайонному суді.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

В силу вимог ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Така позиція підтверджується також постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», в п. 2 якої роз'яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Як вбачається із матеріалів справи та зазначив сам заявник у поданій ним заяві, вирішення питання щодо встановлення факту місця відкриття спадщини та проживання його разом із спадкодавцем необхідно для прийняття ним спадщини. А враховуючи те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_5 було відмовлено та заявником не надано доказів того, що інший спадкоємець ОСОБА_4 відмовився від права на спадщину за законом, а навпаки вчиняє активні дії для прийняття спадщини, наявність судових спорів між ними, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в даному випадку спору щодо спадкового майна, який повинен розглядатися в порядку позовного провадження, при розгляді якого судом має бути надана оцінка зазначеним ОСОБА_2 обставинам.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», №63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене передбачених ст. 379 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, а тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 6 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 7 травня 2019 року.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук