Ухвала

30 травня 2019 року

м. Київ

справа № 450/829/18

провадження № 61-10181ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та адвоката Замлинського Станіслава Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 липня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (далі - ПАТ «СК «Уніка»), про відшкодування матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 27 727,32 грн та стягнення моральної шкоди у розмірі 12 000,00 грн.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 липня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановою Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 липня 2018 року частково скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення.

16 травня 2019 року ОСОБА_1 та адвокат Замлинський С. С., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 липня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Пунктом 1 частини другої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову становить 39 727,32 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», що з 01 січня 2019 року складає 1921,00 грн, а тому справа є малозначною в силу вимог закону .

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Ураховуючи зазначене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не містить обставин, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки судові рішення, які оскаржуються, прийняті у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та адвоката Замлинського Станіслава Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 липня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук