Ухвала

08 травня 2019 року

м. Київ

справа № 372/71/13-ц

провадження № 61-27541св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - прокурор Обухівського району в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації,

відповідачі: ОСОБА_1 , Українська міська рада Обухівського району Київської області,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області на рішення Апеляційного суду Київської області від 22 березня 2017 року у складі колегії суддів: Суханової Є. М., Коцюрби О. П., Сержанюка А. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2011 року прокурор Обухівського району Київської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації з позовом до ОСОБА_1 , Української міської ради Обухівського району Київської області, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсними рішення міської ради та договору оренди земельної ділянки, скасування рішення міської ради, повернення земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Української міської ради Київської області від 04 червня 2002 року ОСОБА_1 надано у тимчасове довгострокове користування на умовах оренди терміном на 49 років земельну ділянку для культурно-оздоровчих і рекреаційних потреб, площею 0,1500 га, розташовану між основною приватизованою ділянкою і укосом захисної дамби Конча-Заспа - Плюти у районі садового товариства «Роздолля» (далі - СТ «Роздолля»).

На підставі цього рішення між ОСОБА_1 та Українською міською радою Київської області 10 грудня 203 року укладений договір оренди указаної земельної ділянки.

Позивач зазначав, що спірна земельна ділянка знаходиться за межами м. Українка Обухівського району Київської області, а тому органом, уповноваженим на розпоряджання цією землею, відповідно до пункту 12 Перехідних положень ЗК України є Обухівська районна державна адміністрація. Приймаючи рішення від 04 червня 2002 року «Про надання в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди земельної ділянки ОСОБА_1 » та укладаючи із ним договір оренди, Українська міська рада діяла із перевищенням своїх повноважень у галузі земельних правовідносин.

На підставі вищевикладеного та з урахуванням уточнених вимог позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення Української міської ради ІІІ сесії ХХІV скликання від 04 червня 2002 року «Про надання в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди земельної ділянки ОСОБА_1 »; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,15 га, розташованої між основною приватизованою орендарем земельною ділянкою та укосом захисної дамби Конча-Заспа - Плюти у районі СТ «Роздолля», укладений 10 грудня 2003 року між Українською міською радою та ОСОБА_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 повернути указану земельну ділянку державі в особі Обухівської районної державної адміністрації.

Справа переглядалася судами неодноразово.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Останнім Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року у складі судді Зінченка О. М. позов прокурора Обухівського району в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Української міської ради від 04 червня 2002 року про надання ОСОБА_1 у тимчасове довгострокове користування на умовах оренди земельної ділянки.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 10 грудня 2003 року, укладений між Українською міською радою та ОСОБА_1 про надання в оренду земельної ділянки площею 0,15 га, вартістю 15 796 грн 90 коп.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути державі в особі Обухівської районної державної адміністрації спірну земельну ділянку площею 0,15 га, вартістю 15 796 грн 90 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що органом, уповноваженим приймати рішення та укладати договір про передачу спірної земельної ділянки як ділянки, яка розташована за межами населеного пункту м. Українка, відповідно до пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України є Обухівська районна державна адміністрація. Оскільки спірна земельна ділянка, передана ОСОБА_1 на умовах оренди знаходиться в адміністративних межах Української міської ради, за межами населеного пункту м. Українка, то органом виконавчої влади, який наділений повноваженнями по розпорядженню вказаною земельною ділянкою за межами населеного пункту, відповідно до глави 3 Земельного кодексу України, є Обухівська районна державна адміністрація. Клопотання відповідачів про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску строків позовної давності суд визнав необґрунтованим тому, що позивач звернувся до суду з цим позовом у межах строків позовної давності - коли йому стало відомо про порушення свого права та про порушення права держави - у 2010 році, у зв`язку із чим підстави застосування наслідків спливу позовної давності згідно зі статтею 267 ЦК України відсутні.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Української міської ради Обухівського району Київської області задоволено.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у позові прокурора Обухівського району Київської області в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам у справі, що призвело до неправильного вирішення спору та незастосування наслідків спливу строків позовної давності. Суд не звернув увагу на те, що право на звернення до суду з таким позовом виникло у 2003 році, тобто з моменту укладення 10 грудня 2003 року між Українською міською радою та ОСОБА_1 договору оренди спірної земельної ділянки, оскільки саме тоді Обухівська районна державна адміністрація довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, перший заступник прокурора Київської області, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що виникнення права на позов пов`язане не з моментом порушення цивільного права суб`єкта, що його реалізує, а з моментом, коли особа довідалася, або могла довідатися про таке порушення. Отже, початок перебігу строку позовної давності збігається з часом, коли Обухівська районна державна адміністрація, як особа, що реалізує своє порушене право, довідалася або могла довідатися про порушення її прав. Апеляційний суд у порушенням вимог статті 261 ЦК України зазначений час не встановив та дійшов передчасного висновку про пропуск позивачем строку позовної давності. Крім цього, зі змісту рішення Української міської ради Київської області від 04 червня 2002 року та умов договору оренди земельної ділянки неможливо встановити їх відповідність вимогам чинного законодавства. Встановлення законності прийнятого рішення органом місцевого самоврядування потребує попередньої перевірки та вивчення всіх документів, що стали підставою для його прийняття. А тому без проведення відповідної перевірки та встановлення достовірних даних про спірну земельну ділянку ні прокурор, ні Обухівська районна державна адміністрація не могли довідатись про порушення органом місцевого самоврядування права держави на землю .

Короткий зміст позиції інших учасників справи

У вересні 2017 року Українська міська рада Обухівського району Київської області подала до суду відзив на касаційну скаргу, у якому зазначала, що Обухівська районна державна адміністрація мала об`єктивну можливість дізнатися про порушення свого права раніше дня проведення прокуратурою перевірки у 2010 року. Українська міська рада Обухівського району Київської області просила відхилити касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області та залишити в силі рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

У вересні 2017 року ОСОБА_1 подав до суду відзив на касаційну скаргу, у якому просив касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області відхилити, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Обухівського районного суду Київської області.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 587/430/16-ц (провадження № 61?31707св18) за позовом Сумської місцевої прокуратури Сумської області до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки, у зв`язку необхідністю формування єдиної правозастосовної практики, щодо застосування статті 23 Закону України «Про прокуратуру», яка підлягає вирішенню Великою Палатою Верховного Суду.

Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у справі №372/71/13-ц, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 587/430/16-ц (провадження № 61?31707св18).

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи може зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі).

Колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 372/71/13-ц до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц (провадження № № 61?31707св18).

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 372/71/13-ц за позовом прокурора Обухівського району Київської області в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 , Української міської ради Обухівського району Київської області, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсними рішення міської ради та договору оренди земельної ділянки, скасування рішення міської ради, повернення земельної ділянки до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц (провадження № 61?31707св18) за позовом Сумської місцевої прокуратури Сумської області до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк