У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород подання приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Гординського Ростислава Карловича про примусове проникнення до житла боржника,-

Встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з поданням звернувся приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Гординський Ростислав Карлович про примусове проникнення до житла боржника.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Гординського Р.К. перебуває виконавче провадження №56547589 з примусового виконання виконавчого листа по справі №308/13524/15-ц, виданого 03.03.2016 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 93 19 доларів США. Так, боржником у даному виконавчому провадженні є ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Приватним виконавцем 06.06.2018 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Приватний виконавець вказує, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження 25.06.2018 р., про що є відмітка про отримання в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Однак боржником декларацію приватному виконавцю не подано. Окрім того вказує, що боржник ОСОБА_1 на виклики до приватного виконавця не з`являється.

В поданні вказано, що приватним виконавцем за участю стягувача - ОСОБА_2 та двох понятих: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , було здійснено виходи за місцем проживання Боржника з метою перевірки його майнового стану, однак потрапити у двір будинку та до самого будинку приватному виконавцю не вдалося.

Приватний виконавець зазначає, що рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №308/13524/15-ц станом на сьогоднішній день ОСОБА_5 не виконано (з моменту відкриття виконавчого провадження (06.06.2018 р.) заборгованість перед стягувачем ОСОБА_2 не погашається), будь-яких дій, спрямованих на виконання даного рішення, Боржником не зроблено.

Крім того, вказує, що за вказаною адресою є інша нерухомість, співвласником якої є боржник, а саме до квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Тому вважає, що для унеможливлення зловживання боржником під час перевірки його майнового стану, що можуть полягати в переміщенні із квартири АДРЕСА_2 в квартиру АДРЕСА_3 майна, вважає за необхідне можливість примусового проникнення до обох цих квартир одночасно.

Враховуючи обставини викладені в поданні, керуючись пунктом 4 частини 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», статтею 439 Цивільного процесуального кодексу України, приватний виконавець просить суд: надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області Гординському Ростиславу Карловичу, а також понятим та іншим особам, необхідність залучення яких до проведення виконавчих дій передбачена вимогами Закону України «Про виконавче провадження», на примусове проникнення до житла, а саме: до квартири загальною площею 71,5 кв. м., житловою площею 41,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та належить на праві приватної власності боржнику ОСОБА_1 . Надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області Гординському Ростиславу Карловичу, а також понятим та іншим особам, необхідність залучення яких до проведення виконавчих дій передбачена вимогами Закону України «Про виконавче провадження», на примусове проникнення до житла, а саме: до квартири загальною площею 141,2 кв. м., житловою площею 98,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві спільної власності боржнику ОСОБА_1 .

Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Гординський Ростислав Карлович, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Гординського Р.К. перебуває виконавче провадження №56547589 з примусового виконання виконавчого листа по справі №308/13524/15-ц, виданого 03.03.2016 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 (далі по тексту також - Боржник) на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 93 19 доларів США.

Приватним виконавцем 06.06.2018 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою Боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено, його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

07.06.2018 р. боржнику ОСОБА_6 направлено копію даної постанови разом з примірником декларації про доходи та майно боржника-фізичної особи. Боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження 25.06.2018 р., що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, копія якого додана до матеріалів справи.

25.07.2018 р., рекомендованим листом з повідомленням про вручення, на адресу Боржника приватним виконавцем було надіслано виклик №01-29/1156 від 25.07.2018 р., яким його зобов`язано з`явитися до виконавця 31.07.2018 р. о 09.00 год. для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення за невиконання законних вимог приватного виконавця, а саме: за неподання виконавцю декларації про доходи та майно. Виконавець зазначає, що боржник у визначену у виклику дату та час не з`явився. Разом із тим матеріали справи не містять підтвердження того, що таке повідомлення боржником отримано.

Приватний виконавець вказує, що ним, 31.07.2018 р, було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно боржника ОСОБА_1 та направлено його для розгляду до суду за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Однак результати розгляду вказаної справ матеріали справи не містять.

Матеріали справи містять відповідь МВС України, на запит приватного виконавця, про зареєстровані за Боржником транспортні засоби (копія додається) - за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані.

Окрім того, відповідно відповіді на запит виконавця з Державної фіскальної служби та Пенсійного фонду України - Боржник не отримує ані доходів, ані пенсії, та не має відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах.

Як вбачається з матеріалів подання 18.10.2018 р. о 20.20 год. приватним виконавцем за участю стягувана - ОСОБА_2 та двох понятих: ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , було здійснено вихід за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_5 АДРЕСА_1 , з метою перевірки його майнового стану. Однак, потрапити у двір будинку АДРЕСА_6 та до самого будинку з окремими приватними квартирами приватному виконавцю не вдалося, оскільки чоловік, який назвав себе батьком боржника, категорично відмовилась відчинити хвіртку та впустити виконавця у двір, мотивуючи це тим, що боржник ОСОБА_1 на даний час вдома не перебуває. Разом з цим, крізь огорожу даного двору було видно, що біля входу до будинку знаходиться транспортний засіб марки «Mercedes-Benz ML», модель - ML білого кольору, який, зі слів стягувана, належить боржнику, разом із тим вказана інформація не підтверджена.

Приватним виконавцем було оформлено виклик на ім`я боржника, яким його зобов`язано з`явитися 23.10.2018 р. о 10.00 год. в офіс приватного виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання судового рішення. Даний виклик було запропоновано отримати батькові боржника для його подальшої передачі своєму сину Батько боржника відмовився отримати даний виклик, натомість запропонувавши вкинути його до поштової скриньки , що знаходиться на хвіртці будинку. Виклик Боржнику було вкинуто до поштової скриньки на хвіртці будинку. Однак, підтвердження того, що боржником отримано вказаний виклик матеріалами справи не підтверджено.

29.12.2018 р. на адресу Боржника приватним виконавцем було надіслано вимогу №01-29/1992 від 29.12.2018 р. у якій йому повідомлялося про те, що 11.01.2019 р. о 08.00 год. за київським часом приватним виконавцем буде проводитись перевірка його, як боржника, майнового стану за адресою його проживання, а саме: АДРЕСА_1 , для чого вимагається його особиста присутність. Однак, при цьому підтвердження отримання вказаного листа боржником матеріалами справи не підтверджено.

У поданні вказано, що 11.01.2019 р. о 08.00 год. приватним виконавцем за участю стягувача - ОСОБА_2 та двох понятих: ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , було здійснено повторний вихід за місцем проживання ОСОБА_8 за вищезазначеною адресою з метою перевірки його майнового стану. Проте, потрапити у двір будинку АДРЕСА_6 та до самого будинку приватному виконавцю знову не вдалося, оскільки хвіртка була зачинена, і ніхто не вийшов у двір для того, щоб її відчинити.

Твердження приватного виконавця про те, що боржник ОСОБА_1 не забезпечив ані свою присутність, ані присутність свого уповноваженого представника у визначену у вимозі дату та час, у зв`язку із чим приватний виконавець повторно не зміг перевірити майновий стан даного Боржника за адресою його проживання, не є обґрунтованими. Адже не підтверджено,що про вказаний захід йому було відомо.

Відповідно до п. 4 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання державному виконавцю у вчиненні таких дій.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів про те, що боржник був обізнаний про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна боржника.

Крім того, державним виконавцем не надані відомості про дотримання ним встановленого ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» порядку повідомлення боржника про час і місце проведення виконавчих дій. Також не надано відомостей про інформування власників квартири за адресою АДРЕСА_6 , АДРЕСА_3 про необхідність вчинення таких дій.

Оскільки, відповідно до ч.2 ст. 439 ЦПК України, подання про примусове проникнення до житла, розглядається судом без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного (приватного) виконавця, тому саме на останнього покладається тягар доказування.

Однак державним виконавцем не надано належних доказів того, що боржник умисно не виконує рішення суду, ігнорує виклики державного виконавця, та умисно чинить перешкоди у здійсненні виконавчих дій.

Згідно положень ч.1 ст.18, ч.8 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені заходи примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Також слід зазначити, що згідно ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

При цьому, примусове проникнення до житла є одним із заходів примусового виконання рішення суду, для застосування якого суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Отже, в даному випадку, примусове проникнення до житла боржника для опису майна не є єдиним можливим засобом виконання судового рішення.

Згідно п. 13, п. 4, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належить боржникові від інших осіб.

Частиною 1 ст. 311 ЦК України передбачено, що житло фізичної особи є недоторканним.

Гарантування кожному права на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України зазначені міжнародні акти є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

За змістом наведених положень, у разі проникнення до житла чи іншого володіння особи, яка не є учасником виконавчого провадження, у відповідному поданні мають бути зазначені обставини, які свідчили б про інформування цієї особи про необхідність вчинення дій щодо передання майна, належного Боржникові, для подальшого звернення стягнення на нього, а також дані про небажання цієї особи виконувати відповідне розпорядження державного виконавця.

Проте, у поданні відсутнє повідомлення співвласників квартири за адресою АДРЕСА_1 про необхідність передання майна, що належить боржнику ОСОБА_1

Наявність відомостей зазначених в актах приватного виконавця, що при здійсненні виходу за адресою боржника потрапити на подвір`я та до самого будинку не виявилось можливим, оскільки хвіртка була зачинена, не свідчить про перешкоджання у вчинені виконавчих дій боржником. Крім того, фіксування державним виконавцем в акті того факту, що хвіртка була замкнена, не дають підстав вважати, що йому чинились перешкоди для проникнення в приміщення. В акті від 18.10.2018 р. зазначено, що чоловік, який назвався батьком боржника відмовився впускати приватного виконавця, стягувача та двох понятих на подвір`я та до будинку також не свідчить про це. Враховуючи, що в матеріалах подання відсутні відомості, що вказана особа є батьком або родичем боржника.

Таким чином, подані матеріали про примусове проникнення до житла боржника не свідчать про те, що боржник належним чином повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, що останній чинив цьому перешкоди та не надавав доступу до житла у відведений для цього час вчинення виконавчих дій.

Крім того, приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Гординського Ростислава Карловича клопоче про примусове проникнення до житла боржника не ідентифікованих осіб, а саме понятих та інших невстановлених осіб, що не передбачено вищезазначеними нормами законодавства України.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає законних підстав для задоволення подання приватного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника.

Керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ст.ст. 12, 81, 89, 260, 439 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Гординського Ростислава Карловича про примусове проникнення до житла боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.