Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/293/19

Провадження №2/377/160/19

16 травня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Прядко Н.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру спадкової частки,-

УСТАНОВИВ:

17 квітня 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить визначити, що частка, яка залишилася як спадок після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Славутичі Київської області, складає 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка була набута у спільну сумісну власність у відповідності до Свідоцтва про право власності на житло від 25 жовтня 1999 року, виданого згідно з розпорядження генерального директора ВП «Чорнобильська АЕС» № 391-пр. від 25 жовтня 1999 року, зареєстрованого у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області 22 грудня 1999 року в реєстровій книзі за реєстровим № 24/49.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, зареєстрованому 18 жовтня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 136. Після реєстрації шлюбу вони проживали однією сім`єю у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , яка згідно Свідоцтва про право власності на житло від 25 жовтня 1999 року, виданого на підставі розпорядження генерального директора ВП «Чорнобильська АЕС» № 391 - пр. від 25.10.1999 року, належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. А з 2007 року до моменту смерті чоловіка позивача вони жили у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , яка була ними набута в період їх шлюбу. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано, після розірвання шлюбу ОСОБА_4 взяла собі призвище ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 померла, наскільки відомо позивачу, після її смерті в Славутицькій міській державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа ОСОБА_6 , за якою на майно, що залишилося як спадщина, заявила про свої права її дочка ОСОБА_2 , всі інші спадкоємці першої черги за законом відмовилися від прийняття спадщини на її користь. Відповідач своє право на спадщину у вигляді належної її матері ОСОБА_6 частки у праві спільної сумісної власності у квартирі за вищевказаною адресою, не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача ОСОБА_3 .. За життя чоловік позивача ОСОБА_3 у державного нотаріуса Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області 10 січня 2017 року посвідчив заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 23, за яким він заповів належну йому частку квартири номер АДРЕСА_1 в рівних частках кожній: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після смерті чоловіка позивача залишилося спадкове майно у вигляді належної йому частки у праві спільної сумісної власності у двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка за правовстановлюючими документами належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , яка також померла. Серед спадкоємців за заповітом від 10 січня 2017 року на спадщину, що залишилася після смерті чоловіка позивача ОСОБА_3 , коло яких визначено у змісті самого заповіту, на сьогоднішній день є позивач - ОСОБА_1 , позивач у справі, та його дочка ОСОБА_2 .. При зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадщини позивачу було надано відповідь про неможливість вчинення цих дій без визначення спадкової частки ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності, що спонукало її звернутися до суду з даним позовом.

В підготовче засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце підготовчого засідання була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, про дату, час та місце підготовчого засідання була повідомлена належним чином. До канцелярії суду від представника відповідача ОСОБА_8 надійшла заява, в якій вона просила проводити судове засідання за її відсутності, позов визнала та просила задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 25 жовтня 1999 року, виданого на підставі розпорядження генерального директора ВП «Чорнобильська АЕС» № 391 - пр. від 25.10.1999 року, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності (а. с. 14).

Право приватної спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 28 жовтня 2003 року зареєстровано у міському бюро технічної інвентаризації на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» і записано у реєстровій книзі за № 24/49 (а. с. 14 - зворотня сторона).

Як вбачається із змісту позовної заяви, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були розлучені. Після розлучення його колишня дружина відновила дошлюбне прізвище ОСОБА_5 .

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 60 років, про що в книзі реєстрації смертей 18.04.2006 року складено відповідний актовий запис № 41 (а.с.18).

Знідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 18 жовтня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області,Україна, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 зареєстрували 18 жовтня 2002 року шлюб. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_10 , дружині - ОСОБА_10 (а. с. 9).

Факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 28 листопада 2017 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а. с. 10).

29 листопада 2017 року позивачем було подано заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті її чоловіка ОСОБА_3 до Славутицької міської державної нотаріальної контори, на підставі якої державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа номер 117/2017.

Як видно із матеріалів спадкової справи № 117/2017, ОСОБА_3 залишив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області 10 січня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 23, згідно якого

ОСОБА_3 заповів належну йому частку квартири номер АДРЕСА_1 в рівних частках кожній: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до листа завідувача Славутицької міської державної нотаріальної контори № 208/02-14 від 26.03.2019 року в зв`язку із тим, що не визначена частка померлого ОСОБА_3 у спільній сумісній власності, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та роз`яснено процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку (а. с. 13).

Таким чином, оформити належним чином спадщину позивач не має можливості, оскільки під час набуття жилого приміщення у приватну власність у Свідоцтві про право власності на житло від 25 жовтня 1999 року не був визначений розмір часток кожного із співвласників, в тому числі і ОСОБА_3 ..

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні - квартирі АДРЕСА_1 , що залишилася як спадок після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Славутичі, складає 1/2 частку даного жилого приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що представник відповідача подала заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 384 гривні 20 копійок, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 200, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити, що частка, яка залишилася як спадок після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Славутичі Київської області, складає 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка була набута у спільну сумісну власність у відповідності до Свідоцтва про право власності на житло від 25 жовтня 1999 року, виданого згідно з розпорядження генерального директора ВП «Чорнобильська АЕС» № 391-пр. від 25 жовтня 1999 року, зареєстрованого у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області 22 грудня 1999 року в реєстровій книзі за реєстровим № 24/49.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384,20 гривень.

Управлінню державної казначейської служби України в м. Славутичі Київської області повернути ОСОБА_1 384,20 гривень сплаченого судового збору при поданні позову згідно копії квитанції № 0.0..1 від 08.04.2019 року, оригінал якої зберігається в матеріалах даної цивільної справи № 377/293/19, провадження № 2/377/160/19.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 16 травня 2019 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька