Постанова

Іменем України

06 травня 2019 року

м. Київ

справа № 522/23271/15-ц

провадження № 61-36179св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Одеська міська рада,

особа, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси у складі судді Кічмаренка С. М.

від 26 січня 2016 року та постанову Апеляційного суду Одеської області у складі колегії суддів: Комлевої О. С., Журавльова О. Г., Кравця Ю. І.,

від 04 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до

Одеської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовну заяву мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входять зобов`язальні права за договором позики, укладеним 09 листопада

2006 року між спадкодавцем та ОСОБА_2 Посилаючись на те, що вона пропустила передбачений законом шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини через поважні причини, оскільки не знала про наявність договору позики, просила визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2016 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Одеської області

від 04 квітня 2018 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Визначено ОСОБА_3 додатковий двомісячний строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи позов та визначаючи позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що ОСОБА_3 пропустила строк для подачі такої заяви з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, істотними труднощами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року, ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції у порушення вимог статті 35 ЦПК України 2004 року не залучив її до участі у розгляді справи, вирішення якої прямо впливає на її права та обов`язки. Крім того, позивач не навела об`єктивні обставини, які утруднювали подання нею заяви у шестимісячний строк після відкриття спадщини.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

09 листопада 2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до якого остання отримала кошти у розмірі 20 000 доларів США, які зобов`язалася повернути до 01 січня

2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із вказаних вище прав вимагати повернення позики та сплати процентів.

Позивач ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_4 , тобто є спадкоємцем першої черги за законом, однак пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про укладення спадкодавцем договору позики від 09 листопада 2006 року.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови

від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Установивши, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3 , яка є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері, пропустила з поважних об`єктивних причин, пов`язаних з відсутністю інформації про наявність договору позики від 09 листопада 2006 року, укладеного між спадкодавцем та ОСОБА_2 , з огляду на відсутність іншого майна у спадкодавця, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Встановивши з дотриманням процесуальних норм вищевказані об`єктивні обставини, суди правильно застосували положення частини третьої

статті 1272 ЦК України.

Доводи касаційної скарги про неповажність причин пропуску строку для прийняття спадщини зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду, визначених статтею 400 ЦПК України.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 35 ЦПК України 2004 року, якщо суд при прийнятті позовної заяви, здійсненні провадження у справі до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Посилання ОСОБА_2 у касаційній сказі на незалучення її до участі у розгляді справи як третьої особи не можуть бути підставою для скасування законних судових рішень лише з формальних підстав, з огляду на те, що вона скористалася своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення, суд апеляційної інстанції надав правову оцінку доводам її апеляційної скарги, перевірив в межах цих доводів законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції й дійшов правильного висновку про поважність причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини та задоволення позовних вимог.

Інших доводів, які б давали підстави для скасування оскаржуваних судових рішень касаційна скарга не містить.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2016 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 04 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта