ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 650/1883/18 Головуючий в 1 інстанції Хомик І.І.
Номер провадження 22-ц/819/433/19 Доповідач Орловська Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.

суддів Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Прушинська О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2018 року у складі судді Хомик І.І. у справі за позовом ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Іванов Сергій Сергійович, до ОСОБА_1 про визначення частки у спільному майні подружжя та визнання права власності на частку у цьому майні,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 , від імені якої діє ОСОБА_3 , звернулась з позовом до ОСОБА_1 про визначення частки у спільному майні подружжя та визнання права власності на частку у спільному майні.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з 28.03.1981 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

За час шлюбу у 2006 році вона з чоловіком придбали житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 , право власності на який було зареєстровано за відповідачем.

Оскільки, набуте за час шлюбу майно є спільною сумісно власністю подружжя, та на даний час між нею і відповідачем виник спір щодо поділу вказаного домоволодіння, просила визначити за нею 1/2 частину в праві спільної сумісної власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на Ѕ частину цього будинку. Стягнути судові витрати.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2018 року позов задоволено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що у період шлюбу на спільні кошти подружжя придбаний житловий будинок АДРЕСА_1 , право власності на який згідно свідоцтва, виданого на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано 25.04.2006р. , що є підставою для визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя згідно приписів ст. 61,69,72 СК України .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, цивільну справу направити для розгляду до Високопільського районного суду Херсонської області за встановленою підсудністю. В обгрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що судом при розгляді справи не встановлено при яких обставинах та за які кошти був придбаний спірний будинок. Спірний житловий будинок був переданий йому у власність 03.12.1985 року головою колгоспу ім. Суворова та головою Давидово-Брідської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, як переселенцю прибулого разом з сім`єю в колгосп ім. Суворова 19.12.1983 року. Крім того, суд розглянув справу у його відсутність, хоча 10.12.2018р. він подав заяву про відкладення розгляду справу у зв`язку з необхідністю укладення договору з адвокатом, що позбавило можливості надати пояснення щодо суті спору та подати письмові докази.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Іванов Сергій Сергійович, діючи від імені ОСОБА_2 , заперечує її доводи, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені такі обставини.

За правилами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.( ст. 61 цього Кодексу)

Згідно ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

При цьому, у разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, що передбачено ст. 70 СК України та ст. 372 ЦК України.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції відповідач посилається на те, що спірний житловий будинок був отриманий ним особисто, як переселенцем у грудні 1985 року, а тому є його особистим приватним майном та не належить до об`єкта спільної сумісної власності подружжя.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 31.05.1973р. № 364 «Про пільги по переселенню» встановлено, що колгоспам, радгоспам, які приймають переселенців надавати сім`ям переселенців окремі житлові будинки або квартири, присадибні земельні ділянки у встановлених розмірах ( п/п «а» п.3).

У п.7 Постанови встановлені умови погашення кредиту, наданого для будівництва житлових будинків із господарськими спорудами та у додатку №2 в редакції із змінами і доповненнями від 18.04.1985р. № 335, передбачено, що на їх будівництво за кошти державного бюджету компенсується 1300 крб., решта суми 2300крб. - за кошти переселенців.

Погашення кредиту, наданого на будівництво житлового будинку згідно цієї постанови здійснюється у встановлені строки: за рахунок державного бюджету - після передачі будинку переселенцю, за рахунок власних коштів переселенців - протягом 20 років, починаючи із шостого року після передачі будинку переселенцю. Збудовані за рахунок кредиту житлові будинки переходять у особисту власність переселенців із моменту передання їм цього майна. До повного погашення кредиту переселенець не має права продати це майно без згоди банку, колгоспу, радгоспу чи іншого сільськогосподарського підприємства.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Давидово-Брідською сільською радою Великоолександрівського району Херсонської області 28.03.1981р., актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .(а.с.3)

Згідно переселенського квитка, виданого 19.12.1983р. ОСОБА_1 є переселенцем в колгосп ім. Суворова В.Олександрівського району Херсонської області. До складу сім`ї переселенця входять дружина ОСОБА_2 та діти : ОСОБА_4 ,1981р.н., і ОСОБА_5 , 1983 р.н. Переселенцю передано житловий будинок вартістю 7000 крб., із якої сума позики для сплати переселенцем 2300 крб.

Згідно акту, складеному 3.12.1983р., голові сім`ї переселенців, ОСОБА_1 , передано трикімнатний житловий будинок, 1983 р., побудови розміром 52,3 кв.м та сарай кам`яний ( а.с.47,48).

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що сума визначена для сплати переселенцем у загальному розмірі 2300 крб. сплачувалась за кошти подружжя у період із 1987 по 1991 роки, що підтверджено наданими представником ОСОБА_1 квитанціями до прибуткового касового ордеру.

Як вбачається із технічного паспорту, складеного 20.06.1993р,. збільшена загальна площа житлового будинку, яка становить 55 кв.м, та добудовані господарські споруди : літня кухня літ.Б., гараж літ.Г, туалет літ.Д., 1-3 споруди ( а.с.6-8).

На підставі рішення виконкому Давидово-Брідської сільської ради від 25.01.2006р. видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 .

За ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССА № 509131 дане право власності зареєстроване за реєстраційним номером .04.2006р. Херсонським ДБІ (а.с.4)

У ході апеляційного розгляду справи сторони визнали той факт, що всі перебудови у житловому будинку та додаткові господарські споруди зведені подружжям у період шлюбу спільною працею та за рахунок коштів сім`ї.

Враховуючи встановлені фактичні обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірний об`єкт нерухомості належить до спільної сумісної власності сторін, оскільки житловий будинок набуто під час шлюбу за спільні кошти подружжя, де частки кожного із них визнаються рівними, що є підставою для визнання за позивачем права власності на 1/2 частину цього майна.

Не спростовують цей висновок суду доводи апеляційної скарги про те, що вказаний об`єкт нерухомості є особистим майном ОСОБА_1 , який отримав цей будинок як переселенець, що виключає на його думку, право позивачки на 1/2 частину цього майна, оскільки, враховуючи встановлені обставини набуття права власності, зазначений будинок не можна віднести до особистого приватного майна відповідача, ознаки якого встановлені ст. 57 СК України.

Оскільки справу розглянуто із дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складення повного тексту постанови 13.05.2019р.

Головуючий __________________ Н.В.Орловська

Судді: __________________ О.В.Кутурланова

__________________ В.В.Майданік