Справа № 466/2207/17
УХВАЛА

судового засідання

«31» травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І

при секретарі Климко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

у с т а н о в и в :

У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа №466/2207/17 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 травня 2019 року судді Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюку В.І. передано матеріали вищезазначеної цивільної справи.

31 травня 2019 року суддею Кавацюком В.І. у вище зазначеній справі заявлено самовідвід у відповідності до вимог п. 5 ч. 1 ст. 36 та ст.37 ЦПК України з тих підстав, що 22 грудня 2005 року ним ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківського району м.Львова, Шевченківської райдержадміністрації Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради, ЛКП «Янів-405», ОСОБА_3 , третіх осіб - СГІРФО Шевченківського району, Третьої Львівської держнотконтори, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», відділу у справах дітей Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання недійсним розпорядження, Свідоцтва про право власності на квартиру, заповіту, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права на користування житлом та зустрічним позовом ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення, яке колегією суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 26 червня 2006 року було скасовано та направлено на новий розгляд до цього ж суду в іншому складі.

У вказаній вище цивільній справі № 466/2207/17 фактично заявлено аналогічні позовні вимоги, які були заявлені матір`ю на той час неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в його інтересах та 22 грудня 2005 року суддею Кавацюком В.І. ухвалено у цій справі судове рішення (справа №2-114/2005).

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Згідно ст. 40 ЦПК України сторони у судове засідання не викликалися. У відповідності до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява судді Кавацюка В.І. від 31 травня 2019 року про самовідвід підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.9 ст.40 ЦПК України, питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Таким чином, з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді зазначеної справи, запобігання звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість судді, суд приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36-40 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

заяву судді Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюка В.І. про самовідвід від 31 травня 2019 року у розгляді цивільної справи №466/2207/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. І. Кавацюк