РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Носика М.А.

секретар судового засідання Кудінова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,суд,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.01.2009 року, виданого виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області на праві приватної власності належить трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1 . Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області від 31 січня 2019 року №09/01-19-454 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані, позивач ОСОБА_1 , його дружина - ОСОБА_3 , донька - ОСОБА_4 , онук - ОСОБА_5 та син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач ОСОБА_2 не проживає в даній квартирі з 2004 року, про що двічі складено Акт перевірки реєстрації та проживання депутатом Дніпрорудненської міської ради Василівського району від 28 липня 2017 року та від 28 лютого 2019 року. Відповідач не проживає в даній квартирі більше ніж 14 років, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ОСОБА_1 відповідачу не чинить. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, позивач позбавлений можливості оформити субсидію, оскільки в розрахунок сукупного доходу домогосподарства включається середньомісячний дохід всіх зареєстрованих членів сім`ї, ОСОБА_1 несе додаткові витрати на утримання житлового приміщення, не має можливості продати його. Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту його порушених прав. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_2 втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення. Тому, ОСОБА_1 просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 20 березня 2019 року відкрито провадження у цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав письмову заяву, справу просить розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує.

Вивчивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.01.2009 року, виданого виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області на праві приватної власності належить трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області від 31 січня 2019 року №09/01-19-454 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані, позивач ОСОБА_1 , його дружина - ОСОБА_3 , донька - ОСОБА_4 , онук - ОСОБА_5 та син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_2 не проживає в даній квартирі з 2004 року, що підтверджується актами перевірки реєстрації та проживання депутатом Дніпрорудненської міської ради Василівського району від 28 липня 2017 року та від 28 лютого 2019 року.

Відповідач не проживає в даній квартирі більше ніж 14 років, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться.

Перешкод в користуванні жилим приміщенням ОСОБА_1 відповідачу не чинить.

Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, позивач позбавлений можливості оформити субсидію, оскільки в розрахунок сукупного доходу домогосподарства включається середньомісячний дохід всіх зареєстрованих членів сім`ї, ОСОБА_1 несе додаткові витрати на утримання житлового приміщення, не має можливості продати його.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав позивача ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2 втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення.

Позивач, як власник квартири, має право відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 та визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик