Номер провадження: 22-ц/813/2933/19
Номер справи місцевого суду: 496/5244/14-ц
Головуючий у першій інстанції Драніков С.М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи: № 496/5244/14-ц

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

-головуючого судді - Заїкіна А.П.,

-суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

-за участю секретаря судового засідання - Драганової Ю.С.,

учасники справи:

-позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

-відповідачі - 1) ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 -представника ОСОБА_5 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області, постановлену у складі судді Дранікова С.М. о 13 годині 08 хвилині 10 січня 2018 року, про заміну стягувача, повний текст ухвали складено 15 січня 2018 року,

встановив:

У квітні 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Позика»(далі - ТОВ «ФК «Позика») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача, в якій просить суд замінити стягувача - ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Позика».

ТОВ «ФК «Позика» обґрунтовує свої вимоги тим, що 11.02.2015 року Біляївським районним судом Одеської області було винесено заочне рішення по справі № 496/5244/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором кредиту, яким позовні вимоги були задоволені.

02 грудня 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» було укладено договір факторингу № 50/1, відповідно до якого право грошової вимоги до боржників щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникла на підставі первинних договорів, перейшло до ТОВ «ФК «Фіканктив».

12 грудня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» було укладено договір факторингу № 50/1-1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 25 травня 2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_5 перейшло до ТОВ «ФК «Позика» (Т. 1, а. с. 251 - 252).

15 серпня 2017 року ухвалою Біляївського районного суду Одеської області заяву ТОВ «ФК «Позика» залишено без задоволення (Т. 2, а. с. 7 - 8).

06 грудня 2017 року ухвалою апеляційного суду Одеської області ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 15 серпня 2017 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (Т. 2, а. с. 68 - 71).

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 10 січня 2018 року замінено у цивільній справі 496/5244/14-ц сторону виконавчого провадження - стягувачу ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника - ТОВ «ФК «Позика».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заява ТОВ «Фінансова компанія «Позика» законна та обґрунтована, оскільки товариство є новим кредитором, а тому підлягає задоволенню (Т. 2, а. с. 87 - 88).

ОСОБА_5в апеляційній скарзі просить ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 10.01.2018 р. скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалу постановлено судом першої інстанції при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не встановив того, що у заявника відсутнє право вимоги з огляду на те, що у ТОВ «ФК «Позика» та ТОВ «ФК «Фінактив» відсутні первинні документи та документи, які необхідно було передати при укладенні договору між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Фінактив». Окрім того, надані заявником докази не відповідають вимогам чинного законодавства.

Учасники справи у судове засідання не з'явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Апелянт, ОСОБА_4 причини неявки не повідомили. Заяв та клопотань не надали.

Відзив на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Позика» мотивовано тим, що на виконання ст. 81 ЦПК України ТОВ «ФК «Позика» надало достатньо необхідних, належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог. Справу просить розглянути за відсутності його представника. Апеляційну скаргу просить залишити без задоволення (Т. 2, а. с. 131 - 132).

ПАТ «УкрСиббанк» у судове засідання представника не направило. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлене належним чином. Причини неявки представника не повідомило. Заяв, клопотань та відзиву не надіслало.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Між сторонами виникли процесуальне питання з приводу заміни стягувача.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вищевказаного заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено що 11.02.2015 року Біляївським районним судом Одеської області було винесено заочне рішення по справі № 496/5244/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором кредиту, яким позовні вимоги були задоволені. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.05.2015 року вказане заочне рішення було залишено без змін (Т. 1, а. с. 155 - 156).

02 грудня 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» було укладено договір факторингу № 50/1 (далі Договір 1), відповідно до якого право грошової вимоги до боржників щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникла на підставі первинних договорів, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» (Т. 1, а. с. 254 - 257).

На підтвердження виконання Договору Факторингу № 50/1 від 02 грудня 2016 року, між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Фінактив» було складено Акт приймання-передачі Права Вимоги (Т. 2, а. с. 19).

12 грудня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» було укладено договір факторингу № 50/1-1 (далі Договір 2), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 25 травня 2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перейшло до ТОВ «ФК «Позика» (Т. 1, а. с. 258 - 261).

На підтвердження виконання Договору Факторингу № 50/1-1 від 12 грудня 2016 року, між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «ФК «Позика» складено Акт приймання-передачі Права Вимогги (Т. 2, а. с. 20).

Матеріали справи не містять даних про те, що Договори факторингу визнані недійсними.

Таким чином, доказів того, що зобов'язання за Договором факторингу між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Фінактив», зобов'язання за Договором факторингу між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «ФК «Позика» не виконано матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладені обстави справи, їх відповідність нормам матеріального права, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було постановлено ухвалу при доведеності обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що у заявника відсутнє право вимоги з огляду на те, що у ТОВ «ФК «Позика» та ТОВ «ФК «Фінактив» відсутні первинні документи та документи, які необхідно було передати при укладенні договору між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Фінактив» є неспроможними та не заслуговують на увагу.

Таким чином, апеляційна скарга є безпідставною, а тому підлягає залишенню без задоволення.

За правилами, передбаченими п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу без порушень діючого законодавства, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_5, а також для прийняття доводів апелянта відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 10 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття , однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 22 квітня 2019 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О.М. Таварткіладзе