Провадження № 2/359/1093/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко О.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Пеньківської К.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Юрій Назірович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

07 грудня 2018 року ОСОБА_3 подав до Бориспільського міськрайонного суду Київської області позов, уточнивши який, просить суд визнати виконавчий напис від 21 серпня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. (р.н. №1420) про звернення стягнення на іпотечне майно, в рахунок погашення боргу станом на 18 червня 2018 року у розмірі 44999,32 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 1 184 181,54 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовано тим, що 31 липня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Кредитний договір №014/6435/82/75631, відповідно до якого їй був наданий кредит у розмірі 36 000,00 доларів США на строк до 31 березня 2018р. із сплатою 14,35% річних.

На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором позивач ОСОБА_1 надав земельну ділянку №30, загальною площею 0,100 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що належить йому на праві приватної власності.

21 січня 2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області відкрито позовне провадження у справі №359/11754/15-ц за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по вище визначеному Кредитному договору у розмірі 33926,33 доларів США.

21 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на іпотечне майно, в рахунок погашення боргу станом на 18 червня 2018 року у розмірі 44999,32 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 1184181,54 грн.

Ухвалою суду від 30 листопада 2018 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Даний виконавчий напис позивач вважає незаконним, оскільки вказане свідчить саме про спірність заборгованості за Кредитним договором №014/6435/82/75631 від 31 липня 2008 року.

Зважаючи на вказане, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту власних майнових прав.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 К ОСОБА_6 . позовні вимоги визнала повністю, про що подала відповідну письмову заяву.

Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Ю.Н. будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явився. Надав письмові пояснення, які просив врахувати при винесенні рішення. За зміст яких зазначив, що саме суд, а не нотаріус , при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (а.с. 27-28).

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Провівши підготовче судове засідання в порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши надані сторонами пояснення, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що позов обґрунтований та ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню.

Згідно положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно ч. 1 ст. 82 вказаного Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено та не спростовується сторонами, що 31 липня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір №014/6435/82/75631.

У якості забезпечення виконання кредитного договору №014/6435/82/75631, ОСОБА_1 надав нерухоме майно : земельну ділянку НОМЕР_2 , загальною площею 0,100 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності та посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_3 , виданого Бориспільською міською радою.

Наведене, в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказування, оскільки підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, визнається та не оспорюється сторонами.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 01 квітня 2016 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у розмірі 889 209 гривень 11 копійок (а.с. 36-38).

Відповідно до ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2016 року, вищевказане заочне рішення від 01 квітня 2016 року скасовано та призначено справу до розгляду у загальному порядку на 12 годину 00 хвилин 15 вересня 2016 року (а.с. 39-40).

21 червня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. здійснено виконавчий напис за реєстраційним номером 1420, яким вирішено за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна: земельної ділянки НОМЕР_2 , загальною площею 0,100 га, кадастровий номер НОМЕР_1 задовольнити вимоги ПАТ«Райффайзен Банк Аваль», щодо погашення заборгованості, яка виникла за період 31.07.2008 року по 18.06.2018 року (а.с. 15).

27 липня 2018 року, старшим державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прокопович В.В., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, з виконання виконавчого напису №1420 виданого 21 червня 2018 року (а.с. 7).

30 листопада 2018 року, позов публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, залишено без розгляду (а.с. 41).

Крім того, 14 вересня 2018 року виконавчий напис №1420 виданий 21 червня 2018 року повернуто на підставі заяви стягувача, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає повернення виконавчого документа за письмовою заявою стягувача (а.с. 6).

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно ст. 89 вказаного Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися : дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що нотаріус вчиняє виконавчі написи лише у випадку, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Досліджені в судовому засіданні матеріали справи, на думку головуючого, не є такими, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника.

Так, на момент звернення 21 червня 2018 року до приватного нотаріуса банк достеменно знав, що у Бориспільському міськрайонного суду Київської області проводиться розгляд цивільної справи за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та призначений розгляд справи у загальному порядку, який тривав до 30 листопада 2018 року.

В правовому висновку Верховного Суду України у постанові від 05 липня 2017 року при розгляді справи № 6-887цс17, предметом якої був спір про оспорення виконавчого напису, суд вказав, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні: чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Підсумовуючи наведене вище, враховуючи, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом, у Бориспільському міськрайонному суді існував невирішений по суті спір щодо заборгованості, суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим та таким, що ґрунтується на належних і допустимих доказах, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Ці обставини повністю визнані та не оспорюються відповідачем.

Судові витрати, за клопотанням позивача ОСОБА_1 , суд відносить на його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,12,13,81,82,89,142,197,200,206,258,259,263-265,266,273, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Прийняти визнання позову відповідачем. Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 21.08.2018, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Юрієм Назіровичем за реєстровим №1420 про звернення стягнення на іпотечне майно в рахунок погашення боргу станом на 18.06.2018 року у розмірі 44999 доларів США 32 центи, що еквівалентно по курсу Національного банку України 1184181 гривня 54 копійки, таким, що не підлягає виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08.04.2019.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів