Справа 556/380/19
Номер провадження 2/556/184/2019

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.05.2019 року. смт. Володимирець
Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Закревського Л.В.
при секретарі Басик Г.Т.
з участю представника позивача Янчука В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в смт. Володимирець в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення боргу,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що ОСОБА_1 , відповідно до двох боргових розписок від 22.11.2016 року, було надано ОСОБА_2 , позику - грошові кошти в розмірі 15 000 доларів США (п`ятнадцять тисяч доларів США) на строк до 24.11.2016р., та 29 500 доларів США (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот доларів США) терміном до 10.12.2016 року.
Зазначені обставини підтверджуються доданими до позовної заяви, складеними та підписаними відповідачем власноруч розписками від 22.11.2016 року, згідно яких відповідач зобов`язувався повернути позивачу позику суми коштів в розмірі 15 000 доларів США до 24.11.2016 року та 29 500 доларів США до 10.12.2016 року відповідно.
На неодноразові пропозиції щодо добровільного повернення позивачу боргу, ОСОБА_2 не реагує, зустрічі уникає, боргу не повертає та переховується.
На контакт не виходить та постійно змінює телефонні номери. Крім того, відповідач, щоб тяжче було його ідентифікувати, змінив паспорт і отримав 26.05.2017 року новий. Діючий паспорт громадянина України у формі ІD-карти № НОМЕР_3 виданий Володимирецьким РС УДМС в Рівненській області від 26.05.2017 року. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_4 виданий Вараським міським відділом УДМС України в Рівненській області від 19.06.2017 року.
На момент подачі позовної заяви, згідно офіційному курсу НБУ 100 доларів США становить 2700.2630 гривень.
Таким чином сума боргу за розпискою в розмірі 15 000 доларів США становить 405 039,45 (чотириста п`ять тисяч тридцять дев`ять) гривень 45 коп. та розпискою в розмірі 29 500 доларів США становить 796 577,59 (сімсот дев`яносто шість тисяч п`ятсот сімдесят сім) гривень 59 коп.
Всього на загальну суму 44 500 доларів США або в еквіваленті 1 201 617,04 (один мільйон двісті одна тисяча шістсот сімнадцять) гривень 04 коп.
Ухвалою суду від 14 березня 2019 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі.
23.04.2019 року позивачем було надано до суду заяву про зміну предмету позову.
Ухвалою суду від 23 квітня 2019 року заяву позивача про зміну предмету позову було задоволено та прийнято заяву до провадження по даній справі.
В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримують повністю з підстав викладених в позовній заяві та заяві про зміну предмета позову. Просив заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття загального позовного провадження отримав 16 березня 2019 року, однак станом на 22 травня 2019 року відповідачем не подано відзиву протягом строку, встановленого судом, відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується опублікованим на офіційному веб-сайті судової влади України оголошенням про його виклик до суду, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомив.
За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими які підлягають задоволенню.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
Так, судом встановлено, що 22.11.2016 року ОСОБА_2 отримав в борг грошові кошти в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч доларів США) та 29 500 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот доларів США) терміном до 10.12.2016 року у ОСОБА_1
Згідно письмових розписок написаних власноручно ОСОБА_2 від 22.11.2016 року, згідно яких ОСОБА_2 зобов`язувався повернути ОСОБА_1 позику грошові кошти в розмірі 15 000 доларів США до 24.11.2016 року та 29 500 доларів США до 10.12.2016 року відповідно.
Тобто відповідач отримав в борг грошові кошти в загальному розмірі 44 500 (сорок чотири тисячі п`ятсот доларів США) або в еквіваленті 1 201 617,04 (один мільйон двісті одна тисяча шістсот сімнадцять) гривень 04 коп.
Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.
Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.
Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до чч.1 та 2 ст.207 ЦК правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Статею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Якщо інше не встановлено договором або законом.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи його укладення, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Позивачем до суду надано два оригінали розписки про отримання відповідачем коштів від позивача: розписка від 22.11.2016 року на суму 15 000 доларів США, розписка від 22.11.2016 року на суму 29 500 доларів США, які за своєю природою є підтвердженням укладання договору позики та отримання відповідачем від позивача грошових коштів на загальну суму 44 500 доларів США.
Наявність оригіналів розписок у позивача, відсутність доказів неправомірного заволодіння позивачем розписками та фактичне визнання відповідачем суми боргу, свідчать, що відповідач зобов`язань щодо повернення грошових коштів в сумі 44 000 доларів США., до теперішнього часу не виконав.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Суд зазначає, що згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до правової позиції Великої Палати, що викладена у постанові від 16.01.2019року (справа № 373/2054/16-ц) зазначив, що тлумачення абзацу першого частини першої статті 1046, абзацу першого частини першої статті 1049 ЦК України дозволяє стверджувати, що законодавцем не забороняється стягнення боргу за договором позики в іноземній валюті. Більше того, цивільним законодавством покладається обов`язок на позичальника повернути те, що він отримав на підставі договору позики.
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вказувала, що у пунктах 47, 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 14-134цс18 зроблено висновок, що правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, але не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні, тобто Великою Палатою Верховного Суду допускається стягнення боргу в іноземній валюті, при цьому не здійснено відступу від постанови Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі N 6-79цс14.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу у іноземній валюті, у розмірі 44 500 доларів США, є обґрунтованими та підлягають стягненню у судовому порядку.
Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1046 -1050 ЦК України, ст. ст. 6-13, 76, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість в сумі 44 500 (сорок чотири тисячі п`ятсот доларів США).
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) грн.
Вступна та резолютивна частина рішення складена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 22 травня 2019 року. Рішення у повному обсязі виготовлено та проголошено 23 травня 2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуте Володимирецьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачами які не приймали участі при розгляді справи, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), паспорт серія НОМЕР_5 виданий Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено;
Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), паспорт НОМЕР_6 виданий Володимирецьким РВ УМВС в Рівненській області (діючий на момент укладення боргових розписок), діючий паспорт громадянина України у формі ІD-карти НОМЕР_3 виданий Володимирецьким РС УДМС в Рівненській області від 26.05.2017 року. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_4 виданий Вараським міським відділом УДМС України в Рівненській області від 19.06.2017 року, проживає за адресою: АДРЕСА_2 Грушевського АДРЕСА_3
Суддя: Л.В.Закревський