Справа № 333/1635/18
Провадження № 2/333/95/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Кулик В.Б.,
за участю секретаря судового засідання Носаченка О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району про вселення, -
02.04.2018 року ОСОБА_1 , який діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: РА ЗМР по Комунарському району про вселення.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2018 року позовна заява залишена без руху та надано час для усунення недоліків.
27.04.2018 року ОСОБА_1 , який діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , надав суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: РА ЗМР по Комунарському району про вселення.
В обґрунтування позову зазначено наступне.
Позивач та його неповнолітня донька зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Також, за цією адресою зареєстровані та проживають відповідачі: ОСОБА_3 , яка є його матір`ю та його рідна сестра ОСОБА_5 зі своєю дитиною. Вказана квартира відноситься до громадського та житлового фонду та вони вселились в неї, відповідач ОСОБА_3 на підставі ордеру на житлове приміщення, позивач та його дочка з моменту свого народження, як член сім`ї наймача, на доказ цього зареєстроване їхнє місце проживання за даною адресою.
Відповідач ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що негативно налаштована по відношенню до нього та його сім`ї, почала перешкоджати йому та його доньці, її онуці, проживати в зазначеній квартирі, а саме: змінила замки на вхідних дверях, не відчиняє двері та не впускає позивача з донькою у вказану квартиру, не дивлячись на те, що в квартирі залишились його особисті речі та інше майно, що належить йому особисто.
Наразі позивачу з дочкою доводиться проживати в сільській місцевості, при тому, що він працює м. Запоріжжі, а його донька відвідує дитсадок № НОМЕР_1 в м. Запоріжжі, що тягне за собою збільшення фінансових витрат, та негативний вплив на здоров`я та самопочуття його дитини, у зв`язку з необхідністю прокидатися раніше, переносити щоденні переїзди на транспорті до дитсадка та в зворотному напрямку.
На підставі вищевикладеного, позивач зазначає, що оскільки він та його донька є членами сім`ї наймача, то вони мають право на оформлення їхнього права на спільну часткову (сумісну) власність на квартиру АДРЕСА_2 . Позивач вважає, що факт його проживання з самого народження та реєстрація у вказаній квартирі, вже закріпила за ним прав власності на майно, яке на сьогоднішній день він міг би отримати, якби не протиправні дії відповідача, що виявляються в усуненні його від проживання в його квартирі.
Таким чином, позивач вважає, що дії відповідача ОСОБА_3 , якими вона намагається усунути його та свою неповнолітню онуку від користування спірною квартирою, схоже вчиняються з метою усунення позивача та його неповнолітньої доньки від приватизації належної їм частини спірної квартири, шляхом штучного усунення позивача від користування житловою площею, у квартирі, яка теоретично належить йому на праві власності, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх та його неповнолітньої доньки прав та інтересів. Зважаючи на те, що з боку відповідача ОСОБА_4 , як повнолітнього члена сім`ї наймача, також може виникнути фізичне протистояння вселення позивача, оскільки вона наділена тими ж права та обов`язками, що й позивач, він вважає доцільним зазначити її також в якомті відповідача.
На підставі вищевикладеного, просить суд вселити його та його неповнолітню доньку в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Відзиву від відповідачів на позовну заяву не надходило.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 , який діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. У разі повторної неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, повторно у судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Позивач, згідно з наданою заявою, не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: РА ЗМР по Комунарському району у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку.
Заяв, клопотань про відкладення слухання справи суду не надано.
19.02.209 року представник третьої особи надав суду письмові пояснення, в яких просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Зазначає, що задоволення позову забезпечить право дитини на користування житлом, на збереження житлових прав (у тому числі право на проживання).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, взявши до уваги надану позивачем заяву, письмові пояснення представника третьої особи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_6 та його неповнолітня донька ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ) зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується ксерокопією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5) та довідками про реєстрацію місця проживання № 04-26/3-5895 від 27.03.2018 року і № 04-26/3-5896 від 27.03.2018 року, відповідно до яких, за відомостями Департаменту реєстраційних послуг ЗМР ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за вищевказаною адресою (а.с. 7, 9).
ОСОБА_1 є син відповідача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 (а.с. 6).
В спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані також відповідачі ОСОБА_3 (мати позивача), ОСОБА_4 (сестра позивача) разом зі своєю дитиною ОСОБА_7
Дана квартира відноситься до громадського та житлового фонду і ОСОБА_3 вселилась в неї на підставі ордеру на житлове приміщення, а позивач та його неповнолітня донька, з моменту свого народження, як члени сім`ї наймача, на доказ цього зареєстроване їхнє місце проживання за даною адресою.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 перешкоджає позивачу та його неповнолітній доньці, проживати в зазначеній квартирі, а саме: змінила замки на вхідних дверях, не відчиняє двері та не впускає позивача з донькою у вказану квартиру, не дивлячись на те, що в квартирі залишились його особисті речі та інше майно, яке належить йому особисто.
Наразі позивачу з дочкою доводиться проживати в сільській місцевості.
Дані факти підтверджуються наступними документами.
Згідно з довідкою старости Розумівського старостинського округу за № 308 від 26.04.2019 року, виданої виконкомом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про те, що ОСОБА_1 , дійсно проживає без реєстрації з 2015 року по теперішній час в Ѕ частині житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується актом, складеним депутатом Долинської сільської ради Бубела С.І. та сусідами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 25.04.2018 року та має наступний склад сім`ї: дружина ОСОБА_10 , донька ОСОБА_2 (проживає без реєстрації за вищевказаною адресою) (а.с. 19, 20).
Відповідно до довідки завідувача ДНЗ № 66 за № 01-05/124 від 02.04.2018 року, ОСОБА_2 , з вересня 2016 року по теперішній час, відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 66 «Зміна» ЗМР Запорізької області (а.с. 10).
Згідно з довідкою відділу кадрів ТОВ «ДІЛАЙН-ІНЖИНІРИНГ» від 23.03.2018 року, ОСОБА_1 , дійсно з 21.03.2018 року і по цей час, виконує обов`язки директора підприємства ТОВ «ДІЛАЙН-ІНЖИНІРИНГ» (а.с. 21).
Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2018 року по справі № 333/2082/18, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , який діє у своїх інтересах і в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, треті особи: ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах і в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_11 , Служба (управління) у справах дітей ЗМР по Комунарському району залишено без задоволення (а.с. 65-66).
Згідно з вказаним рішенням суду, кв. АДРЕСА_2 є неприватизованою. Складається з однієї кімнати, має загальну площу 29,17 кв.м. В ній зареєстровано 5 осіб. Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований в цій квартирі з 07.10.1983 року по теперішній час та його малолітня донька ОСОБА_12 , 2016 року народження, зареєстрована в ній з 31.03.2016 року. Крім того, в цій квартирі зареєстрована ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується паспортами зазначених осіб. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 належить по Ѕ частині житлового будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 був членом сім`ї наймача оспорюваної квартири, а саме сином позивачки. Вселився до спірного приміщення на законних підставах як член сім`ї наймача. ОСОБА_1 має у власності Ѕ частину житлового будинку в іншому населеному пункті, яку він використовує для власних потреб, і в тому числі свого проживання, але інша Ѕ частина цього будинку на праві власності належить позивачці, яка також нею користується.
Відповідно до постанови Запорізького апеляційного суду від 22.01.2019 року, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2018 року у цій справі залишено без змін.
Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути виселений або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Статтею 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.
Оскільки позивач разом зі своєю донькою є членами сім`ї наймача, то статтею 64 ЖК УРСР визначені права і обов`язки членів сім`ї наймача, котрі є тими особами, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують поживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Відповідно до ст. 65-1 ЖК України наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством.
Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів.
Згідно з ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі ( ОСОБА_13 , житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.
Оскільки позивач та його неповнолітня донька є членами сім`ї наймача, то вони мають право на оформлення їхнього права на спільну часткову (сумісну) власність на квартиру АДРЕСА_2 . Факт проживання позивача з самого народження та реєстрація з самого народження в спірній квартирі вже закріпила за позивачем право власності на майно, яке на сьогоднішній день він вже міг би отримати, якби не протиправні дії відповідачів, що виявляються в усуненні його та його неповнолітньої доньки від проживання в квартирі.
Суд приймає до уваги, що між позивачем та відповідачами існують тривалі неприязні стосунки, про що зазначає в своїй позовній заяві позивач, оспорювана квартира є однокімнатною, площею 29,17 кв.м., що явно недостатньо для комфортного проживання трьох дорослих людей. Крім того, слід врахувати, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 мають неповнолітніх дітей, які проживають з ними.
На підтвердження існування спору з приводу проживання позивача свідчить звернення ОСОБА_1 до органів поліції 23.04.2018 року 9 (а.с. 18).
Вищевикладені обставини свідчать про те, що позивач вибув з кв. АДРЕСА_2 , у зв`язку з виїздом на інше місце проживання не з власної ініціативи, а через існування неприязних стосунків між позивачем та відповідачами та вчинення останніми перешкод позивачу у проживанні йому разом з його дитиною у спірній квартирі.
Враховуючи те, що сторони на законних підставах разом користуються спірною квартирою, в якій вони постійно зареєстровані, а також те, що ОСОБА_1 не втратив інтерес до цієї квартири, не проживає в даній квартирі, через неприязні стосунки з відповідачами, які чинили йому перешкоди у користуванні спірною квартирою, тому суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
За змістом ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частиною 4 вказаної статті встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Встановлено, що 30 березня 2018 року між ОСОБА_1 та адвокатом Погрібною С.О. укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого остання взяла на себе зобов`язання надавати правовому допомогу позивачу у вказаній справі. Відповідно до уточненого клопотання про розподіл судових витрат від 06.05.2019 року, витрати на професійну правничу допомогу 8 500 грн. (31.03.2018 року за складення позовної заяви, витрачено 8 год. 2 000 грн.; 27.04.2018 року за складання заяви про усунення недоліків, витрачено 2 год. 500 грн.; 23.07.2018 року за складання заяви про надання додаткових доказів, витрачено 0,5 год. 500 грн.; 23.07.2018 року за представництво в суді, витрачено 1 год. 1 000 грн.; 12.03.2019 року за складення додаткових пояснень до позову , витрачено 2 год. 1 500 грн.; 25.03.2019 року за представництво в суді, витрачено 1 год. 1 000 грн.; 25.04.2019 року за представництво в суді, витрачено 1 год. 1 000 грн.; 06.05.2019 року за представництво в суді, витрачено 1 год. 1 000 грн.). З матеріалів справи видно, що представник відповідача адвокат Погрібна С.О. брала участь в чотирьох судових засіданнях під час розгляду справи (23.07.2018 року, 26.03.2019 року, 25.04.2019 року, 06.05.2019 року).
ОСОБА_1 на виконання умов укладеного договору про надання правових послуг у вказаній справі сплатив згідно з квитанцій від 31.03.2018 року 2 000 грн.; від 23.07.2018 року 500 грн.; 23.07.2018 року 1 000 грн.; від 27.04.2018 року -500 грн.; від 12.03.2019 року 1 000 грн.; від 25.03.2019 1 500 грн.; від 06.05.2019 року 1 000 грн.; від 25.04.2019 року 1 000 грн.
З урахуванням наведеного та встановленого обсягу наданих послуг адвоката, суд визнає вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу обґрунтованою та доведеною, солідарно з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 8 500 грн. витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 9, 64, 65-1 ЖК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , який діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району про вселення задовольнити.
Вселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартиру АДРЕСА_2 .
Вселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартиру АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_6 , витрати на правничу допомогу у розмірі 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_6 , витрати на правничу допомогу у розмірі 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Повний текст судового рішення складено 16 травня 2019 року.
Суддя: В.Б. Кулик