КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2654/18
Провадження № 2/488/332/19 р.
27.03.2019 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,
при секретарі судового засідання - Кулаві А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
09.06.2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась з позовною заявою в Корабельний районний суд міста Миколаєва до відповідача Миколаївської міської ради про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, яка отримала це спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5, але не оформила своїх спадкових прав.
В обґрунтування заявлених вимог пояснила те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивача - ОСОБА_5. На день його смерті з ним були зареєстровані: дружина - ОСОБА_4 та сини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.
20.04.1979 року була заведена спадкова справа № 62344350 у П'ятій Миколаївській державній нотаріальній конторі де ОСОБА_4 прийняла спадщину, а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відмовились від своєї частки на користь матері - ОСОБА_4, яка в свою чергу успадкувала належне їй майно після смерті свого чоловіка ОСОБА_5.
Єдиною спадкоємицею померлої за першою чергою спадкування за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, є донька померлої - ОСОБА_2.
Відповідно до ст. 1269 ЦК України, 30.05.2017 року позивач подала заяву про прийняття спадщини у встановлений строк.
08.05.2018 року позивач звернулася до нотаріальної контори з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4, проте отримала відмову на підставі того, що неможливо видати свідоцтво про право власності в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.
На підставі того, що дане питання не можливо вирішити в позасудовому порядку, позивач звернулась до суду.
В судове засідання сторони не з'явилися.
Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову.
Відповідач в судове засідання не з'явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги заяви сторін по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача - ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 встановлено, що вказаний житловий будинок літер «А-1» побудований у 1954 році, складається з: тамбур, кухня, чотири житлові кімнати, коридор-кухня, котельня, вбиральня, коридор, санвузол і становить загальну площу приміщень - 94,00 кв. м. та житлову - 50,9 кв. м., та господарських споруд: гараж, сарай, вбиральня, душ, огорожа, споруди - рік побудови 1988.
Відповідно до довідки Комунального підприємства Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за № 2-715 від 05.03.2018 року зазначено, що станом на 28.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не зареєстровано.
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивача - ОСОБА_5. На день його смерті з ним були зареєстровані: дружина - ОСОБА_4 та сини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.
20.04.1979 року була заведена спадкова справа № 62344350 у П'ятій Миколаївській державній нотаріальній конторі де ОСОБА_4 прийняла спадщину, а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відмовились від своєї частки на користь матері - ОСОБА_4, яка в свою чергу успадкувала належне їй майно після смерті свого чоловіка ОСОБА_5.
Судом достовірно встановлено, що єдиною спадкоємицею померлої за першою чергою спадкування за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, є донька померлої - ОСОБА_2.
30.05.2017 року позивач звернулась до державного нотаріуса П'ятої Миколаївської державної нотаріальній конторі Миколаївської області за оформленням свідоцтва про спадщину за законом де і була зареєстрована спадкова справа за № 60718007 та отриманий витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51734078 від 26.04.2018 року.
26.04.2018 року був отриманий витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51734146 (архівна справа).
Згідно довідки про склад спадкоємців від 26.04.2018 р. за № 351/02-14/125-17 спадкодавиця ОСОБА_4 була єдиною спадкоємицею після смерті свого чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, після смерті якого вона фактично спадщину прийняла, однак не встигла оформити своїх спадкових справ у зв'язку зі смертю.
Згідно п.З ст. 1268 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
08.05.2018 року № 392/02-31 державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальній конторі Миколаївської області видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом було відмовлено та видано Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що згідно 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Оскільки позивачем не подано до нотаріальної контори зареєстрованого документу, що посвідчує право власності на спадкове майно, що передбачено ст. 68 Закону України «Про нотаріат», відповідно до ст.ст. 47,49 Закону України «Про нотаріат» зі змінами, «нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії та рекомендує відповідно до ст.ст 107, 109, 18 Цивільно-процесуального кодексу України звернутися з позовною заявою до суду першої інстанції за місцем знаходження.
Нотаріус відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності на спірний будинок у зв'язку з тим, що в неї відсутній правовстановлюючий документ на зазначений будинок окрім технічного паспорту КП ММБТІ (інвентаризаційна справа № 3646) на споруди і договору на право будівництва та безстрокового користування земельною ділянкою, виданого 26.09.1954 року Райкомунхозом селищі Жовтневе, який 15.12.1954 року був посвідчений державним нотаріусом та зареєстрований за № 3253.
Також договір був зареєстрований в бюро інвентаризації 13.03.1959 року за № 132.
Рішенням № 587 виконкому Жовтневого райради від 21.09.1954 року було надано дозвіл на будівництво по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч. З ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України, власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. З ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Постанова Пленуму ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року зазначає, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст. 1217 ЦПК України.

Статтею 30 ЦПК України визначено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_2, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, реєстрація: АДРЕСА_1) право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок літер. "А-1" загальною площею - 94,00 кв.м. та житловою - 50,9 кв.м., і господарські споруди: гараж літер "Б", сарай літер "В", вбиральня літер "Г", душ літер "Д", огорожа № 1,2, споруди АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_4, яка отримала це спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_5.

Копію заочного рішення направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п.15.5 ч. 1 Розділу ХІII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1);

Відповідач - Миколаївська міська рада (адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, код: 26565573).

Суддя Я.А. Чернявська