Справа № 279/1242/19
Провадження № 2/279/946/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/1242/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що з 15.11.1986 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося через неправильну поведінку відповідача в сім`ї, який інтересами сім`ї не цікавиться. Між ними втрачено взаємопорозуміння та повага, що призвело до розпаду сім`ї. Відповідач порушив подружню вірність та пішов проживати до іншої жінки. Тривалий час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому шлюб носить формальний характер. Примирення вважає неможливим, оскільки вибачити відповідачу приниження та подружню зраду не може, тому просить шлюб розірвати.

В судове засідання сторони не з`явились, письмово повідомили про можливість розгялду справи у їх відсутності. В наданій суду заяві позивач позовні вимоги підтримала, відповідач в своїй заяві зазначив, що позовні вимоги визнає.

У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15.11.1986 року, який був зареєстрований міським відділом запису актів громадянського стану м.Коростень Житомирської області, актовий запис №557. Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків.

За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 141, 206, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 104, 110-112, 113, 115 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою с. Березівка, Коростенського району, Житомирської області та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м.Коростеня, Житомирської області, громадянами України, укладений ними 15.11.1986 року, який був зареєстрований міським відділом запису актів громадянського стану м.Коростень Житомирської області, актовий запис №557.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 , як особу, що змінила прізвище під час державної реєстрації шлюбу, і надалі іменувати цим прізвищем.

Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1.п.9 Закону України "Про судовий збір".

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок, за ставками судового збору, який діяв на час подання позовної заяви, який підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач ГУК у м.Києві /22030106/, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: