ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 травня 2019 року

м. Харків

справа № 640/4129/18

провадження №22-ц/818/1193/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Респектплюс»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова, ухвалене 03 грудня 2018 року у складі судді Шаренко С.Л.,

УСТАНОВИВ:

12.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Респектплюс» матеріальної шкоди у розмірі 42 526 гривень та моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень.

Позовна заява мотивована тим, що 12.03.2015 ОСОБА_1 здійснював покупки продовольчих товарів в супермаркеті «РОСТ». Після оплати вибраного товару на касі, направляючись до виходу, він був зупинений чоловіком, який представився як працівник охорони супермаркету «РОСТ». Відразу ж до цього чоловіка підійшли інші особи, які почали його звинувачувати у крадіжці, скоєній 06.03.2015, та силою примусили його пройти за ними і застосовувати до нього насильство, в результаті чого йому були завдані тілесні ушкодження у вигляді: перелому кисті лівої руки, забої голови та забої гомілки правої ноги. За фактом неправомірних дій працівниками супермаркету «РОСТ» порушено кримінальне провадження №0002045 від 30.04.2015. В ході досудового розслідування встановлено, що до вищезазначеної події причетні працівники охорони супермаркету «РОСТ»: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

20.03.2015 та 27.03.2015 ОСОБА_1 звертався до адміністрації супермаркету «РОСТ» з проханням відшкодувати завдану діями працівників шкоду, проте відповіді на його звернення не надійшло. Всупереч вимог Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач, як суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність роздрібної торгівлі під торгівельною маркою «Супермаркет «РОСТ», не забезпечив позивачу 12.03.2015 безпечні умови здійснення покупки товарів в супермаркеті, тому повинен відшкодувати завдану йому матеріальну та моральну шкоду.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що на час ухвалення рішення відсутні будь-які об`єктивні докази, які вказують на те, що позивачу 12.03.2015 були спричинені тілесні ушкодження саме працівниками ТОВ «Респектплюс» під час виконання ними своїх трудових обов`язків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд підмінив принцип обов`язковості доказування на принцип преюдиційності судового рішення. Для розгляду справи по суті не має жодного відношення наявність досудового розслідування стосовно фізичних осіб, які здійснювали побиття ОСОБА_1 в супермаркеті «Рост». Суд не дослідив та не надав оцінку доказам позивача, не перевірив всіх обставин, на які посилався позивач в обґрунтування своїх вимог та заперечень, та не надав мотивування усім доводам сторін у справі.

15 лютого 2019 року від ТОВ «Респектплюс» до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу. Відзив обґрунтовано тим, що рішення суду є законним, а апеляційна скарга - необґрунтованою. ТОВ посилалося на те, що відшкодування майнової та моральної шкоди в порядку Закону України «Про захист прав споживачів» можливе виключно за умови наявності недоліків продукції (ст. 16 та ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»). Враховуючи той факт, що позивачем не надано жодного доказу небезпеки або недоліків придбаних продуктів харчування, відповідач не вважає за можливе застосування в даному випадку вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що у провадженні СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002045 від 30.04.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР (а.с.70). За змістом зазначеного витягу 12.03.2018 о 16 год. 00 хв. невстановлена особа, знаходячись у супермаркеті «РОСТ» за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 142-А, спричинила ОСОБА_1 тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Судом установлено, що підозра у кримінальному провадженні №0002045 від 30.04.2015 нікому не вручена, досудове розслідування на теперішній час триває, всі обставини кримінального правопорушення не встановлені.

Відповідно до вимог ст. 1166 Цивільного кодексу (надалі ЦК України) шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами ст.1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи; б) наявність шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки особи, яка завдала шкоду; г) вина особи, яка завдала шкоду. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для відшкодування завданої шкоди.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою Пленум Верховного Суду України (Постанова від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди") розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Судова колегія погоджується з висновком суду про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів, що вказують на те, що апелянту 12.03.2015 були завдані тілесні ушкодження саме працівниками ТОВ «Респектплюс» під час виконання ними своїх трудових обов`язків. Сам факт конфлікту 12.03.2015 між ОСОБА_1 і охороною супермаркету «РОСТ» не є доказом завдання йому тілесних ушкоджень.

Помилковим є також посилання апелянта на застосування до цих правовідносин Закону України № 1023-ХІІ від 12.05.1991 «Про захист прав споживачів», оскільки Законом України «Про захист прав споживачів» встановлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

На відповідача Законом України «Про захист прав споживачів» покладений обов`язок забезпечення безпеки продукції, належної якості продукції та обслуговування. Апелянт не має жодних претензій до відповідача з приводу придбаного ним 12.03.2015 товару.

Таким чином, не встановлено, що ТОВ «Респектплюс» була завдана шкода здоров`ю апелянта та існує причинний зв`язок між поведінкою працівників ТОВ «Респектплюс» і наявними у ОСОБА_1 тілесними ушкодженнями. Тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Респектплюс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Доводи скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції і не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Судова колегія вважає, що суд ухвалив рішення на підставі повно та об`єктивно досліджених обставин справи, з додержанням норм матеріального і процесуального права. Тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 21 травня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний