ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/309/17
Провадження № 2/210/137/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"05" квітня 2019 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - судді Ступак С.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Драгунової Я.М.,

представників відповідача 2 Бродько А.І., Василевського О.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривому Розі цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа Національний Банк України, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання дій протиправними та стягнення завданих збитків, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа Національний Банк України, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання дій протиправними та стягнення завданих збитків.

В обґрунтування уточнених позовних вимог просила суд: визнати протиправними дії ОСОБА_2 , щодо письмового неповідомлення ОСОБА_1 про списання грошових коштів з особистого рахунку № НОМЕР_1 , який був відкритий на підставі договору № SAMDNWFD301 «Вклад «Стандарт» терміновий на 12 міс.» від 09.09.2016 року, визнати протиправними дії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», щодо безпідставного списання грошових коштів у розмірі 13 917 627 (тринадцять мільйонів дев`ятсот сімнадцять тисяч шістсот двадцять сім) гривень 89 копійок. з депозитного рахунку НОМЕР_2 , який був відкритий на підставі договору № SAMDNWFD301 «Вклад «Стандарт» терміновий на 12 міс.» від 09.09.2016 року та стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () на користь ОСОБА_1 (реєст. номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) завдані збитки у розмірі 13 917 627 (тринадцять мільйонів дев`ятсот сімнадцять тисяч шістсот двадцять сім) гривень 89 копійок. Судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування позову зазначила, що 09 вересня 2016 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі «Відповідач 2), та ОСОБА_2 (надалі «Відповідач 1) було укладено Договір №SAMDNWFD301 «Вклад «Стандарт» терміновий на 12 міс.» відповідно до умов якого ОСОБА_2 передає ПАТ Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» грошові коштів сумі 13 388 412 (тринадцять мільйонів триста вісімдесят вісім тисяч чотириста дванадцять) гривень 82 копійок для розміщення їх на депозитному рахунку строком на 12 місяців під 19,5% річних (вкладник має право поповнювати даний вклад на умовах визначених даним договором). Станом на 19.12.2016 року залишок грошових коштів на даному рахунку складав 13 917 627 (тринадцять мільйонів дев`ятсот сімнадцять тисяч шістсот двадцять сім) гривень 89 копійок.

19.12.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договори Позики посвідчені приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Сніжком Д.В. за реєстровими номерами №1707, №1708 та №1709, відповідно до умов яких Позикодавець передає у власність Позичальнику готівкою грошові кошти, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю таку ж суму грошових коштів у строк до двадцятого грудня дві тисячі шістнадцятого року. Позика вважається повернутою в момент передачі усієї суми позики, з підписанням Позикодавцем розписки про отримання зазначеної суми в повному обсязі. Відсутність обтяження вищезазначених грошових коштів перевірено за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом з зазначеного реєстру №51067348, №51067428, №51067471 від 19.12.2016 року, наданим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Сніжком Д.В. від 19.12.2016 року на забезпечення виконання умов вищенаведених договорів позики між ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_3 ) та ОСОБА_2 (на далі Заставодавець) було укладено Договір «Застави майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору» даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Сніжком Д.В. за реєстровим №1710 відповідно до умов даного договору Заставодавець надає в заставу майнові права на отримання грошових коштів в повному обсязі по ДОГОВОРУ №SAMDNWFD301 (Вклад «Стандарт» терміновий на 12 міс.) від 09 вересня 2016 року в сумі 13 917 627 (тринадцять мільйонів дев`ятсот сімнадцять тисяч шістсот двадцять сім) гривень 89 копійок, та по ДОГОВОРУ №SAMDNWFD901 (Вклад «Стандарт» терміновий на 12 міс.) від 23 вересня 2016 року в сумі 25 805 (двадцять п`ять тисяч вісімсот п`ять) доларів США 82 цента(далі - «Депозитні договори»), укладеними між Заставодавцем та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

В силу чого, Заставодержатель має вищий пріоритет (переважне право) у випадку невиконання Заставодавцем зобов`язань, забезпечених заставою, одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмету застави переважно перед іншими кредиторами Заставодавця.

20.12.2016 року в супереч взятим на себе зобов`язанням та порушуючи умови договорів Позики №1707, №1708 та №1709 від 19.12.2016 року ОСОБА_2 не повернув ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 15 000 000 (п`ятнадцять мільйонів) гривень 00 копійок чим саме спричинивши для неї значні матеріальні збитки.

23.12.2016 року ОСОБА_1 стало відомо від ОСОБА_2 , що 22.12.2016 Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» було здійснено списання грошових коштів з депозитного рахунку SAMDNWFD301 «Вклад «Стандарт» терміновий на 12 міс.», такі дії Відповідача 2 ОСОБА_1 вважає незаконними та протиправними з наступних підстав: що в даному конкретному випадку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» позбавлений законних підстав не виконувати в односторонньому порядку Договір №SAMDNWFD301 «Вклад «Стандарт» терміновий на 12 міс.» (не повертати Вкладнику грошові кошти та не нараховувати на них відсотки, але всупереч нормам діючого законодавства України ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 22.12.2016 року незаконно списав з депозитного рахунку НОМЕР_2 суму грошових коштів у розмірі 13 917 627 (тринадцять мільйонів дев`ятсот сімнадцять тисяч шістсот двадцять сім) гривень 89 копійок чим фактично позбавив ОСОБА_2 права власності на грошові кошти за Договором № SAMDNWFD301,а як наслідок порушив і законні права ОСОБА_1 як ОСОБА_4 за даним договором.

Крім того у позові зазначила, що грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. ОСОБА_2 не надавав та і не міг надати (в силу обтяження) розпорядження для списання грошових коштів з депозитного рахунку НОМЕР_2 , будь-яке рішення суду станом на 10.01.2017 року відсутнє про списання грошових коштів з депозитного рахунку НОМЕР_2 .

Договір №SAMDNWFD301 «Вклад «Стандарт» терміновий на 12 міс.» не містить жодних норм які би надавали право ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» без згоди власника або рішення суду списати грошові кошти з депозитного рахунку НОМЕР_2 .

Окрім цього, зазначила, що ст.41-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачене, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб має право розпорядитися необтяженими грошовими зобов`язаннями банку перед пов`язаними особами, а також необтяженими грошовими зобов`язаннями перед юридичними та фізичними особами, що не пов`язані з банком, крім коштів за поточними та депозитними рахунками таких осіб шляхом обміну зазначених зобов`язань на акції додаткової емісії банку, але враховуючи те, що списання грошових коштів відбулось з депозитного рахунку ОСОБА_2 та дані грошові кошти були обтяжені згідно Договором «Застави майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору» від 19.12.2016 року то ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не мав жодних законних підстав для списання грошових коштів з депозитного рахунку SAMDNWFD301. У зв`язку з чим, просила суд позов задовольнити в повному обсязі посилаючись на обґрунтування зазначені в заяві.

Ухвалою суду від 30 січня 2017 року було відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання дій протиправними та стягнення завданих збитків та накладено арешту на грошові кошти, належні Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, юридична адреса: 01001, м. Київ, Печерський район, вулиця Грушевського, будинок 1 Д) в розмірі 13 917 627 (тринадцять мільйонів дев`ятсот сімнадцять тисяч шістсот двадцять сім) гривень 89 копійок які знаходяться на корпоративному рахунку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО Банку 305299) № НОМЕР_4 у Національному банку України (МФО 300001), до вирішення по суті спору.

Ухвалою суду від 18 вересня 2018 року задоволено клопотання представника відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» - Целевича О.Ю. про залучення до участі у справі у якості третьої особи Національний Банк України, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ КБ «Приватбанк».

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

У зв`язку з чим, ухвалою суду від 10 квітня 2018 року призначено підготовче судове засідання, яке 18 червня 2018 року закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засідання представники відповідача 2 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» позов не визнали посилаючись на те, що договір застави є незаконним, оскільки укладений з порушенням вимог законодавства. Так, 18 грудня 2016 року Радою національної безпеки та оборони України було прийнято рішення «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки України в економічній сфері та захисту інтересів вкладників», в той же день ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних Постановою Правління Національного банку України №498-рш/БТ, на виконання якої Фонд гарантування вкладів фізичних осіб України прийняв рішення №2859 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Оскільки з 18 грудня 2016 року у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» почала діяти тимчасова адміністрація, ОСОБА_2 не мав права після 18 грудня 2016 року підписувати оскаржений договір застави щодо договорів депозитних вкладів № SAMDNWFD301 «Вклад «Стандарт» терміновий на 12 міс.» від 09.09.2016. У позивача станом на 18 грудня 2016 року було лише право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за його депозитними договорами, тобто право розпорядження ними було обмежено положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» статтею 26 Закону. Статтею 41-1 Закону також визначено, що якщо вкладник розпорядився своїм вкладом після того, як було прийнято рішення про участь Держави у виведенні банку з ринку, то такі договори є нікчемними. Відповідно до абзацу 9 частини 6 статті 41 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб у разі виявлення зобов`язань банку перед іншими особами, що не обліковуються за балансовими та/або позабалансовими рахунками банку на момент набуття права власності на акції банку державою, правочини, за якими виникають такі зобов`язання, вважаються нікчемними, а зобов`язання не підлягають виконанню банком. Окрім того зазначав, що відповідач за зустрічним позовом, у порушення Стратегії національної безпеки України, явно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи отримати безпідставну перевагу та «фактично» позбавити ПАТ КБ ПриватБанк та Державу Україна певних прав та штучно створити для них обов`язки, уклав договір застави, що явно суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам і може призвести до вкрай тяжких наслідків, зокрема, але не виключно для вкладників ПАТ КБ ПриватБанк. Окрім цього, зазначили, що доводи позивача щодо незаконності списання Банком коштів з депозитних рахунків ОСОБА_2 не відповідають дійсності та є необґрунтованими, оскільки законність списання коштів з депозитних рахунків ОСОБА_2 у ПАТ КБ «Приватбанк» на придбання акції додаткової емісії Банку та їх подальшого відчуження на користь держави у відповідності до вимог статті 41-1 «Про систему гарантування вкладів фізичних осбі», підтверджується постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.03.2018 року у справі № 201/476/17. У зв`язку з чим, просили суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідач 1 ОСОБА_2 чи його представник, у судове засідання не з`явились, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Представник третьої особи - Національний Банк України, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» у судовому засідання присутній не був, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином. Крім того, поза судовим процесом подав до суду письмові пояснення у яких зазначив, що позивач не довів своїх вимог будь-якими доказами. Списання коштів відбулось, оскільки позивач був визначений Рішенням Національного банку України №105 від 13 грудня 2016 року пов`язаною з банком особою. Рішення НБУ № 105 від 13 грудня 2016 року позивачем не оскаржено і є чинним. Тому до нього у процедурі виведення банку з ринку за участі держави, при здійсненні докапіталізації банку шляхом конвертації зобов`язань перед пов`язаними особами у акції додаткової емісії банку, було застосовано ст. 41-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тому списання коштів здійснено на підставі закону, порушення законодавства, на яке посилається позивач відсутнє. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Рішенням НБУ № 498-рш/БТ від 18 грудня 2016 року був визнаний неплатоспроможним. У зв`язку з чим Фондом гарантування вкладів фізичних осіб Рішенням виконавчої дирекції від 18 грудня 2016 року № 2859 було запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з 19 грудня 2016 року. В цей же день до ФГВФО надійшла пропозиція НБУ про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, затверджена рішенням Правління НБУ від 18 грудня 2016 року № 499-рш/БТ. Також 18 грудня 2016 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 961 «Деякі питання забезпечення стабільності фінансової системи», якою передбачено придбання акцій банку у повному обсязі державою в особі Міністерства фінансів України за одну гривню. Перед цим ФГВФО повинен забезпечити здійснення заходів, передбачених ст. 41-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Оскільки позивач був визнаний пов`язаною особою, за ст. 41-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з моменту прийняття постанови КМУ позивач втратив право розпоряджатись своїми грошовими коштами, розміщеними в банку. Тому не можуть бути прийняті до уваги доводи позивача щодо наявності обтяжень. Також зазначив, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, за відсутності порушень банку, безпідставні, не доведені належними допустимими доказами. Вказане списання відбулося точно у відповідності до норм чинного законодавства, що регулює ці питання. Все ними зроблено згідно вимог закону. Неправомірними їх дії не визнавалися. Ніяких інших зобов`язань відносно позивача на себе не брали і не беруть, нічиїх прав не порушували і будь-якої шкоди не завдавали. Вважають позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними, не доведеними і просили в їх задоволенні відмовити в повному обсязі.

Вислухавши доводи представників відповідача 2, дослідивши доводи позивача і третіх осіб, оцінивши надані докази, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 94 ЦПК України).

Статтями 77-80 ЦПК України визначено поняття належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Чинним законодавством визначено процесуальні обов`язки сторін, які останні повинні сумлінно дотримуватися.

З наявних матеріалів справи, судом встановлено наступне.

09 вересня 2016 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено договір №SAMDNWFD301 (Вклад «Стандарт»), за умовами якого останній передав, а банк прийняв у якості депозитного вкладу 13388412 грн. 82коп. з процентною ставкою 19,5% річних на строк по 09.09.2017р. За п.16 договору строк вкладу автоматично продовжується неодноразово. Положеннями п.12 договору повернення вкладу гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. (а.с.17 том 1).

19.12.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір Позики посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Сніжком Д.В. за реєстровим № 1707 відповідно до умов якого Позикодавець передає у власність Позичальнику готівкою грошові кошти в сумі 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень 00 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю таку ж суму грошових коштів у строк до двадцятого грудня дві тисячі шістнадцятого року. Позика вважається повернутою в момент передачі усієї суми позики, а саме 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень 00 копійок, з підписанням Позикодавцем розписки про отримання зазначеної суми в повному обсязі. Відсутність обтяження вищезазначених грошових коштів перевірено за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом з зазначеного реєстру № 51067348 від 19.12.2016, наданим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Сніжком Д.В. (а.с.9)

19.12.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір Позики посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Сніжком Д.В. за реєстровим № 1708 відповідно до умов якого Позикодавець передає у власність Позичальнику готівкою грошові кошти в сумі 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень 00 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю таку ж суму грошових коштів у строк до двадцятого грудня дві тисячі шістнадцятого року. Позика вважається повернутою в момент передачі усієї суми позики, а саме 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень 00 копійок, з підписанням Позикодавцем розписки про отримання зазначеної суми в повному обсязі. Відсутність обтяження вищезазначених грошових коштів перевірено за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом з зазначеного реєстру № 51067428 від 19.12.2016, наданим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Сніжком Д.В. (а.с.7)

19.12.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір Позики посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Сніжком Д.В. за реєстровим № 1709 відповідно до умов якого Позикодавець передає у власність Позичальнику готівкою грошові кошти в сумі 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень 00 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю таку ж суму грошових коштів у строк до двадцятого грудня дві тисячі шістнадцятого року. Позика вважається повернутою в момент передачі усієї суми позики, а саме 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень 00 копійок, з підписанням Позикодавцем розписки про отримання зазначеної суми в повному обсязі. Відсутність обтяження вищезазначених грошових коштів перевірено за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом з зазначеного реєстру № 51067471 від 19.12.2016, наданим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Сніжком Д.В.(а.с.8)

19.12.2016 року на забезпечення виконання умов вищенаведених договорів позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір «Застави майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору» даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Сніжком Д.В. за реєстровим № 1710 відповідно до умов даного договору Заставодавець надає в заставу майнові права на отримання грошових коштів в повному обсязі по ДОГОВОРУ №SAMDNWFD301 (Вклад «Стандарт» терміновий на 12 міс.) від 09 вересня 2016 року в сумі 13 917 627 (тринадцять мільйонів дев`ятсот сімнадцять тисяч шістсот двадцять сім) гривень 89 копійок, та по ДОГОВОРУ №SAMDNWFD901 (Вклад «Стандарт» терміновий на 12 міс.) від 23 вересня 2016 року в сумі 25 805 (двадцять п`ять тисяч вісімсот п`ять) доларів США 82 цента(далі - «Депозитні договори»), укладеними між Заставодавцем та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». В силу чого Заставодержатель має вищий пріоритет (переважне право) у випадку невиконання Заставодавцем зобов`язань, забезпечених заставою, одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмету застави переважно перед іншими кредиторами Заставодавця. (а.с. 18-20)

Частиною 2 статті 1071 ЦК України визначено, що грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до частини 1 статті 61 Закону України «Про Національний банк України», Національний банк здійснює державне регулювання діяльності банків у формах, визначених Законом про банки, як безпосередньо, так і через створений ним орган банківського нагляду.

Згідно статті 56 Закону України «Про Національний банк України», Національний банк видає нормативно-правові акти та розпорядчі акти.

Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб. Національний банк видає розпорядчі акти з питань організаційно-розпорядчого характеру або індивідуальної дії. які не є нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 41 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що держава в особі Міністерства фінансів України або в особі банку, в якому держава є власником частки понад 75 відсотків акцій, має право брати участь у виведенні з ринку неплатоспроможного банку, що відповідає критеріям, визначеним КМУ за погодженням з НБУ у спосіб, визначений пунктами 3-5 частини другої статті 39 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 41 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішення про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку у спосіб, визначений пунктом 4 або 5 частини другої статті 39 цього Закону, приймає КМУ за пропозицією НБУ, в якій зазначаються спосіб виведення банку з ринку за участю держави та розрахунки мінімальної потреби в капіталі з урахуванням можливості обміну необтяжених грошових зобов`язань банку перед пов`язаними особами, а також необтяжених грошових зобов`язань перед юридичними та фізичними особами, що не пов`язані з банком, крім коштів за поточними та депозитними рахунками таких осіб на акції додаткової емісії.

Частиною 6 статті 41 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що у день отримання рішення КМУ про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку відповідно до пункту 5 частини 2 статті 39 цього Закону ФГВФО у строки, встановлені цією частиною, вживає заходів до додаткового розміщення акцій нової емісії.

Крім того, ФГВФО має право розпорядитися необтяженими грошовими зобов`язаннями банку перед пов`язаними особами, а також необтяженими грошовими зобов`язаннями перед юридичними та фізичними особами, що не пов`язані з банком, крім коштів за поточними та депозитними рахунками таких осіб шляхом обміну зазначених зобов`язань на акції додаткової емісії банку.

Таким чином, вищевказаний Закон закріплює дві групи осіб, необтяженими зобов`язаннями яких ФГВФО має право розпорядитись шляхом обміну зазначених зобов`язань на акції додаткової емісії банку, а саме: 1) пов`язані особи з банком; 2) непов`язані особи з банком, крім коштів таких осіб на поточних та депозитних рахунках.

Отже, законодавець обмежив можливість ФГВФО використовувати кошти на поточних та депозитних рахунках лише осіб, що не пов`язані з банком, але вказане обмеження не розповсюджується на пов`язаних з банком осіб, використання необтяжених зобов`язань яких втілює механізм забезпечення мінімальної потреби в капіталізації неплатоспроможного банку.

Частиною 21 статті 9 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що Національний банк України здійснює контроль за операціями між учасниками банківської групи та їх пов`язаними особами, які не є фінансовими установами.

Встановлення факту пов`язаності осіб із банком здійснюється Національним банком України у відповідності до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» і Положення про визначення пов`язаних із банком осіб, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 315 від 12 травня 2015 року.

Частинами 2, 4, 5 глави 2 Постанови № 315, передбачено, що Національний банк приймає рішення про визначення юридичної або фізичної особи пов`язаною з банком особою кожного разу, коли Національний банк виявляє підстави для цього.

Особа вважається пов`язаною з банком, якщо банк протягом 15 робочих днів із дня отримання такого повідомлення Національного банку про визначення пов`язаною з банком особи не доведе протилежного.

Якщо банк доведе, що особа не є пов`язаною з банком, то відповідне рішення Комісії скасовує/змінює Комітет з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем.

Якщо банк не доведе, що особа не є пов`язаною з банком, то Комітет залишає рішення Комісії без змін.

Таким чином, момент визнання особи пов`язаної із банком і права застосування відповідних правових наслідків співпадає з моментом безпосереднього виявлення ознак пов`язаності особи.

У свою чергу, банку надається 15-денний строк для надання Національному банку доказів на рахунок спростування ознак пов`язаності. 1 лише у разі визнання отриманих доказів належними, допустимими і такими, що дійсно спростовують ознаки пов`язаності особи із банком. Комітет з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду платіжних систем мас право скасувати відповідне рішення про пов`язаність разом із застосованими правовими наслідками.

Згідно з витягу з рішення Комісії з питань визначення пов`язаних із банками осіб і перевірки операцій банків з такими особами Національного банку України від 13.12.2016р. №105 відповідно до вимог ст.52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», зокрема, ОСОБА_2 визнано особою, що пов`язана з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з кодом контрагента та за номером ознаки пов`язаної особи з банком - 526 (а.с. 207 том 1, а.с. 103 том 2).

Рішенням Правління Національного банку України від 18.12.2016р. №498-рш/БТ Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с.62-64 том 2).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.12.2016р. №2859 розпочато процедуру виведення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації, зокрема, з призначенням уповноваженими особами Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у банку директора врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Соловйову Н.А. та провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну М.А. з делегуванням їм повноважень тимчасового адміністратора (а.с.66-71 том 2).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.12.2016р. №2886 на підставі частини шостої статті 12, частини першої статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», статей 203, 215, 216, 228 Цивільного кодексу України, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), вирішила: 1. Придбання акцій додаткової емісії від імені пов`язаних осіб неплатоспроможного ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснюється шляхом укладення договорів, розрахунки за якими здійснюються шляхом обміну грошових зобов`язань банку перед пов`язаними особами, необтяженими на дату, що передує виведенні неплатоспроможного банку з ринку, на акції додаткової емісії. 2. Визнати правочини щодо обтяження грошових зобов`язань ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» перед пов`язаними особами, які були вчинені після, прийняття рішення про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, включаючи дату прийняття Кабінетом Міністрів України рішення, такими, що мають ознаки нікчемних, у зв`язку із порушенням публічного порядку, встановленого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» для виведення неплатоспроможного банку з ринку за участю держави та відсутністю спрямованості на реальне настання правових наслідків, що обумовлені такими правочинами (а.с.76 том 2).

Постановою Дніпровського апеляційного суду у справі № 201/476/17 встановлено, що внаслідок визнання рішенням Комісії з питань визначення пов`язаних із банками осіб і перевірки операцій банків з такими особами Національного банку України від 13.12.2016р. №105 ОСОБА_2 пов`язаною з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» особою грошові кошти, належні йому грошові кошти, що обліковувались на рахунках банку, зокрема, на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.12.2016р. №2887, наказів Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 21.12.2016р. №44, перераховані на відповідні рахунки банку, 20.12.2016р. між емітентом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та набувачем ОСОБА_2 вчинено правочин, у результаті якого припинені належні ОСОБА_2 права вимоги за грошовими зобов`язаннями, у емітента та виникло право списати з рахунків набувача в емітента грошових коштів., а 21.12.2016р. між Державою Україна в особі Міністерства фінансів України як покупцем та усіма особами, які є власниками простих іменних акцій банку, у тому числі, ОСОБА_2 , вчинено договір відносно належних йому акцій. Тобто, фактично як ОСОБА_2 , так і наявним у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» його грошовим коштам надано відповідний правовий статус згідно зазначених рішень та правочинів, внаслідок яких припинені належні йому права вимоги за грошовими зобов`язаннями як вкладника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Жодне з вказаних рішень, наказів та договорів які складають самостійний предмет спору, ОСОБА_2 не оскаржено та у встановленому законом порядку недійсним не визнано. У зв`язку з цим самі по собі посилання ОСОБА_2 на те, що його безпідставно визнано пов`язаною особою з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», без пред`явлення відповідної вимоги, не можуть бути досліджені судом при розгляді даного позову, предметом якого фактично не є оспорювання відповідного рішення Комісії з питань визначення пов`язаних із банками осіб і перевірки операцій банків з такими особами Національного банку України. За таких обставин пред`явлені позовні вимоги ОСОБА_2 на підставі ст.ст.1058,1071 ЦК України про розірвання договорів та стягнення збитків задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до частини статті 41 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у день отримання рішення Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку відповідно до пункту 5 частини другої статті 39 цього Закону Фонд у строки, встановлені цією частиною, вживає заходів до додаткового розміщення акцій нової емісії за таких умов: 1) повідомлення акціонерів про скликання загальних зборів не здійснюється; 2) у строк не пізніше двох робочих днів після прийняття загальними зборами рішення про збільшення статутного капіталу неплатоспроможного банку здійснюється укладення уповноваженою особою Фонду договорів від імені пов`язаних осіб такого банку про придбання акцій додаткової емісії неплатоспроможного банку; 3) повідомлення акціонерів про скликання загальних зборів для прийняття рішень про затвердження результатів розміщення акцій не здійснюється; 4) дата подання рішення про розміщення акцій додаткової емісії та змін до статуту неплатоспроможного банку до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку вважається датою реєстрації випуску акцій; 5) дата подання змін до статуту неплатоспроможного банку на погодження Національним банком України та на реєстрацію державному реєстратор) вважається датою погодження змін Національним банком України та реєстрації державним реєстратором; 6) дата фактичного подання документів до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку для реєстрації випуску акцій з урахуванням розміщених акцій додаткової емісії неплатоспроможного банку вважається датою реєстрації випуску акцій неплатоспроможного банку. Підтвердженням фактичного подання належних документів вважається наявність відмітки Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про прийняття документів (реєстраційний індекс); 7) дата подання належних документів до Національного банку України, державного реєстратора. Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку визначається за відміткою відповідного державного органу про прийняття документів (реєстраційний індекс).

У разі виявлення зобов`язань банку перед іншими особами, що не обліковувалися за балансовими та/або позабалансовими рахунками банку на момент набуття права власності на акції банку державою, правочини. за якими виникають такі зобов`язання, вважаються нікчемними, а зобов`язання не підлягають виконанню банком.

Отже, у день отримання рішення Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку у Фонду гарантування з`являються, а у пов`язаних осіб (Позивачів) втрачаються права на розпорядження грошовими коштами, розміщеними у Банку.

Таке рішення Кабінету Міністрів України було отримано Фондом гарантування у день його прийняття, а саме 18 грудня 2016 року. Отже, з цього моменту відповідач ОСОБА_2 .. втратив можливість у будь-який спосіб розпоряджатися грошовими коштами на рахунках у Банку, а також обтяжувати ці кошти.

На момент набуття права власності на акції банку державою за балансовими та/або позабалансовими рахунками банку необліковувалось жодних правочинів /зобов`язань/ обтяжень щодо коштів відповідача.

Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2016 року у справі 6-1123цс16 навів такий правовий висновок.

Відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно пункту 6 статті 2 Закону № 4452-VI ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 Закону № 4452-VI врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Підпунктами 1 та 2 частини п`ятої статті 36 Закону № 4452-VI передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Положенням частини другої статті 46 Закону № 4452-VI встановлено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Таким чином, якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом № 4452-VI.

Отже, обтяження коштів позивача, які були зареєстровані вже після запровадження тимчасової адміністрації у Банку, за відсутності у позивача права на розпорядження коштами на рахунку, а також за відсутності їх відображення за балансовими та/або позабалансовими рахунками банку є нікчемними за прямою нормою частини 6 статті 41 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З наведеною аналізу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ЦК України вбачається, що заборона на розпорядження обтяженими грошовими коштами пов`язаних осіб розповсюджує свою дію на випадки, коли такі обтяження виникли до запровадження в банку тимчасової адміністрації та були відображені на балансових та/або позабалансових рахунках банку.

В іншому випадку такі обтяження є нікчемними правочинами, які не породжують правових наслідків і не повинні були враховуватись під час процедури обміну зобов`язань банку перед пов`язаними особами на акції додаткової емісії банку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року, а саме: скасувати арешт накладений на грошові кошти, належні Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, юридична адреса: 01001, м. Київ, Печерський район, вулиця Грушевського, будинок 1 Д) в розмірі 13 917 627 (тринадцять мільйонів дев`ятсот сімнадцять тисяч шістсот двадцять сім) гривень 89 копійок які знаходяться на кореспондентському рахунку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО Банку 305299) № НОМЕР_4 у Національному банку України (МФО 300001), з наступних підстав.

У відповідності до приписів ч.9 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення судом рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 15, 16, 22, 23, 228, 321, 353, 526, 530, 598-609, 610, 611, 652,1167, 1058, 1071,1073 ЦК України, ст. 51, 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. 1, 17, 22, 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 41-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 158, 258, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа Національний Банк України, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання дій протиправними та стягнення завданих збитків залишити без задоволення.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року скасувати арешт на грошові кошти, належні Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, юридична адреса: 01001, м. Київ, Печерський район, вулиця Грушевського, будинок 1 Д) в розмірі 13 917 627 (тринадцять мільйонів дев`ятсот сімнадцять тисяч шістсот двадцять сім) гривень 89 копійок які знаходяться на кореспондентському рахунку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО Банку 305299) № НОМЕР_4 у Національному банку України (МФО 300001).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 15 квітня 2019 року.

Суддя: С. В. Ступак