Справа № 439/257/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 439/257/19

Провадження 2/439/274/19

30 травня 2019 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., під час розгляду у відкритому судовому засіданні в м. Броди справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

21 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_3 , що був зареєстрований 25 серпня 2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1343 та відновити її дівоче прізвище « ОСОБА_4 ».

13 березня 2019 року відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак, подала суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

В судове засідання відповідач не зявився повторно, про час та місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений.

Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Суд розглянув справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, з`ясувавши обставини по справі, взявши до уваги заяву позивача, приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 серпня 2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1343 (а.с. 6).

Від цього шлюбу в сторін є одна неповнолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що їх сімейне життя не склалося. В них з чоловіком різні погляди на життя, між ними немає поваги, любові та взаєморозуміння. Моральна основа шлюбу відсутня. Під час спільного проживання постійно відбувалися сварки. Ще до народження доньки вони вже проживали окремо, протягом даного часу не підтримують жодних подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Донька проживає разом із нею. Чоловік участі у вихованні дитини не приймає, сплачує аліменти на її утримання згідно судового наказу.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що припинено сімейні відносини між подружжям, сім`я розпалася і зберегти її неможливо. Тому шлюб слід розірвати.

Щодо вимоги позивача про «відновлення її дівочого прізвища ОСОБА_4 », то така, на думку суду, до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Така вимога позивачем взагалі не мотивована.

Статтею 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Із свідоцтва про одруження позивача та відповідача вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 25 серпня 2017 року і після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_7 .

До позовної заяви не долучено жодного документа, який свідчив би про те, що дошлюбним прізвищем позивача є прізвище ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 4, 7, 12, 13, 43, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що був зареєстрований 25 серпня 2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1343.

Відмовити у задоволенні вимоги позивача про відновлення її прізвища ОСОБА_7 на дошлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 768,40 гривень сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Бродівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Бородійчук