Справа № 535/459/19
Провадження № 2-о/535/19/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Якименко Т.О., при секретарі Балала Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Котельва Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та прийняття спадщини, заінтересовані особи - Милорадівська сільська рада Котелевського району Полтавської області, Котелевська державна нотаріальна контора,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , 1902 року народження , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була рідною сестрою ОСОБА_3 , 1908 року народження , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Одночасно просить встановити факт, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після ОСОБА_3 , 1908 року народження , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , як спадкоємець другої черги.

Встановлення даних фактів заявниці необхідно для оформлення спадкових прав після смерті тітки - ОСОБА_3 . В зв`язку з тим, що не збереглося свідоцтво про народження матері заявниці - ОСОБА_2 , та її свідоцтво про укладення шлюбу, заявниця позбавлена можливості посвідчити родинні відносини своєї матері ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як рідних сестер, що в свою чергу позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті її рідної тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, заявниця вважає за необхідне встановити факт прийняття нею спадщини, як спадкоємицею другої черги за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України в ред. 1963 року, оскільки у неї зберігався оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , а тому вона вважає себе спадкоємцем, яка прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління або володіння спадковим майном.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи була повідомленіау встановленому законодавством порядку. Зявниця надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю.

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Грущанський В.О., який діє на підставі довіреності від 13.08.2018 року у судовому засіданні заяву своєї довірительки підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені у заяві.

Заінтересована особа - представник Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. Представник заінтересованої особи надав суду письмову заяву в якій просить справу розглянути без його участі, щодо задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує.

У ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявниці, допитавши свідків, приходить до переконання, що заяву слід задоволити частково, з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 видане Милорадівською сільською радою Котелевського району Полтавської області від 01.05.2001 року).

Відповідно до постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії виданої виконуючою обов`язки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Рой Т.В. від 13.11.2018 року, зявниці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Милорівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, яка належала ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки нею не подано документів, що підтверджують її факт родинних відносин зі спадкодавцем.

Відповідно до зазначеної вище постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Померла ОСОБА_3 була рідною сестрою матері заявниці - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 видане Милорадівською сільською радою Котелевського району Полтавської області від 02.01.1990 року).

Родинні відносини заявниці ОСОБА_1 з ОСОБА_2 підтверджуються свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_4 виданим Милорадівською сільською радою Котелевського району Полтавської області та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 виданим Милорадівським сільбюро ЗАГС Котелевського району Полтавської області від 19.03.1937 року, відповідно до якого заявниця змінила прізвище ОСОБА_2 на прізвище чоловіка - ОСОБА_2 .

Проте, заявниця позбавлена можливості посвідчити роднні відносини своєї матері ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як рідних сестер, оскільки не збереглися їх свідоцтва про народження та свідоцтво про укладення шлюбу ОСОБА_2 , яке б свідчило про зміну нею дошлюбнго прізвища ОСОБА_2 на ОСОБА_2 .

Відповідно до повідомлень відділу ДРАЦС Управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Полтавській області № С-5/02.2-01-10 та №П-7/02.2-01-10 від 10.02.2017 року, згідно з проведеною перевіркою книги державної реєстрації актів про народження за 1899-1905 роки по с. Милорадово Котелевського району Полтавської області не збереглися, тому актового запису про народження ОСОБА_3 за 1902 рік не виявлено. Також не збереглися книги державної реєстрації актів про шлюб за 1917-1923 роки, тому не виявлено з цих підстав актового запису про шлюб ОСОБА_2 з ОСОБА_9 за 1920 рік.

Таким чином, заявниця позбавлена можливості підтвердити в позасудовому порядку, родинні відносини між своєю матір`ю та спадкодавцем ОСОБА_3 . Факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , були рідними сестрами підтверджується довідкою Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області №183 від 02.04.2019 року та фотографіями з сімейного архіву заявниці.

Факт родинних відносин між ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , у судовому засіданні ствердили свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які пояснили, що їм добре відомо, що зазначені вище особи дійсно були рідними сестрами, підтримували родинні відносини, постійно спілкувалися одна з одною. ОСОБА_3 була одинокою, тому родина сестри ОСОБА_2 була її єдиною родиною.

Під час судового розгляду не встановлено підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Вказаний факт встановлюється для подальшого вирішення питання про оформлення спадщини.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка судом вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині встановлення факту родинних відносин.

Що стосується вимоги про встановлення факту, прийняття заявницею спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , як спадкоємцем другої черги, суд приходить до наступного.

Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених у постанові від 01.11.2018 року про справі № 2-о-14/11 у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, відносини спадкування регулюються ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року й не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до статей 529-530 ЦК Української РСР.

Згідно роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм Цивільного Кодексу 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року відкрилась до 01 січня 2004 року, то правовідносини пов`язані з прийняттям спадщини мають регулюватися законодавством, яке діяло на момент смерті спадкодавця, тобто відповідно до Цивільного кодексу Української PCP.

Заявниця вважає що вона прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її тітки ОСОБА_3 , відповідно до положень ч. 1 ст.549 ЦК УРСР як спадкоємець другої черги, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На підтвердження факту вступу в управління та володіння спадковим майном зазначає що у неї постійно знаходився оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 527 ЦК УPCP спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Положеннями статей 529, 530 Цивільного кодексу Української PCP визначено, коло спадкоємців, які мають право на спадкування за законом.

На дату відкриття спадщини (01.01.1990 року) існувало лише дві черги спадкування за законом: а саме:

- Стаття 529 ЦК УРСР - І черга спадкування (При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

- Стаття 530 ЦК УРСР - ІІ черга спадкування (При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері).

Спадкування майна за законом після смерті спадкодавця іншими особами, в тому числі племінниками Цивільним кодексом УРСР (1963 року) не передбачено.

Враховуючи, що заявниця, яка є племінницею спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до приписів ст.529, 530 ЦК УРСР не відноситься до кола її спадкоємців, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині встановлення факту прийняття спадщини слід відмовити.

Згідно з ч.7 ст. 294 ЦПК України судові витрати заявнику не відшкодовуються.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 264-268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та прийняття спадщини, задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , 1902 року народження , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була рідною сестрою ОСОБА_3 , 1908 року народження , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Судові витрати заявнику не відшкодовуються.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовити та оголосити протягом п`яти днів.

Суддя