Справа № 536/1984/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Колотієвського О.О.

за участю секретаря Коваль В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Свою заяву обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна бабуся ОСОБА_2 , яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Після її смерті залишилася спадщина, спадковим майном є земельна частка (пай) площею 3,55 умовних кадастрових гектара, розташованої на території Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, право на яку підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер 381 від 19.02.1997 р.

Спадкоємцем першої черги після померлої був її чоловік та її рідний дідусь ОСОБА_3 , який прийняв спадщину разом з нею фактом спільного проживання та ведення із померлою спільного господарства

Інших спадкоємців у померлої ОСОБА_2 не було.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер не оформивши вчасно своїх спадкових прав за життя. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 4,12 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 .

За життя ОСОБА_3 все свої майно заповів їй (заповіт посвідчений 20 вересня 2002 року секретарем Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за реєстраційним номером 177).

На час смерті ОСОБА_3 вона постійно проживала без реєстрації з ним, здійснювала догляд та вела спільне господарство.

У червні 2018 року вона подала до державного нотаріуса Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Гуртової О.С. заяву про вчинення дій, необхідних для заведення спадкової справи та оформлення спадщини. Але 04 червня 2018 року отримала відмову у зв`язку з пропуском установленого законом строку для прийняття спадщини.

На підставі викладеного просила суд встановити факт:

- проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю більше п`яти років з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та факт прийняття ОСОБА_3 і нею спадщини після ОСОБА_2 спільним проживанням з спадкодавцем на момент відкриття спадщини:

- прийняття нею спадщини після ОСОБА_3 спільним проживанням за спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Білобров І.О. в судове засідання не з`явилися. Від представника заявника надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі та уточнюючи заявлені вимоги просив суд встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Заінтересована особа Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області в судове засідання свого представника не направили. Надали заяву про проведення розгляду справи у їх відсутність та просили винести рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Кременчуці Полтавської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 13 серпня 2003 року Максимівською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області.

Відкрилася спадщина.

Заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем його майна за заповітом, посвідченим 20 вересня 2002 року секретарем Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та зареєстрованим в реєстрі за №177.

04 червня 2018 року заявник звернулася до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області з документами для заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_3 , але отримала постанову державного нотаріуса Гуртової О.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропущенням нею шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Визначаючи якими правовими нормами слід керуватися при вирішенні зазначеного спору (нормами ЦК Української РСР в ред.1963 року чи ЦК України в ред.2004 року), суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила Книги 6 цього кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності.

Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови N 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах по спадкування" роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК ( 435-15 ) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 закінчився 11 лютого 2014 року, тобто після набуття чинності Цивільним кодексом України, а тому спадкові відносини регулюються нормами даного кодексу.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Також встановлено, що ОСОБА_3 був зареєстрований на день смерті в с АДРЕСА_2 одиноко відповідно до довідки Недогарківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 27.07.2017 року за №1546/02-22.

Як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на момент смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ) мешкала без реєстрації та вела спільне господарство разом з померлим за адресою: АДРЕСА_2 .

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що заявник ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Враховуючи те, що встановлення факту проживання з спадкодавцем має для заявника юридичне значення, для отримання спадщини, і цей факт ніким не оспорюється і не спростовується, суд заяву задовольняє.

До вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і керуючись висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 року в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» і як визначено в рішенні у справі «Салман проти Туреччини» від 27 червня 2000 року таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Керуючись ст.ст. ст.ст.258,259,293,294,315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи,якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський