КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/7261/2019 Головуючий у 1-й інстанції: Зотько Т.А.
754/960/17-ц Доповідач - Чобіток А.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Деснянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання шлюбу недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування за законом, -

у с т а н о в и в :

У січні 2017 року позивач пред`явив позов до відповідача про визнання шлюбу недійсним.

У березні 2018 року ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування за законом.

У підготовчому засіданні представник позивача за первісним позовом,заявив клопотання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, уякій просив: визнати недійсною Довіреність, видану 21.12.2016 року від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчену приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Ткаченко В.Л. та зареєстровану у реєстрі за № 1941, з моменту її посвідчення; визнати недійсним шлюб, укладений 22.12.2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що зареєстрований державним реєстратором Деснянського районного у м. Києві Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 1757, який зареєстрований у Реєстрі 22.12.2016 року о 17 год. 36 хв. 21 сек. за номером 7.

У заві про збільшення розміру заявлених позовних вимог позивачем за первісним позовом, окрім відповідача ОСОБА_2 , також залучено інших осіб, що будуть приймати участь у справі, а саме: Відділ РАЦС Деснянського районного управління юстиції в м. Києві та приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Ткаченко В.Л.. Зазначав, що не можна визнати вільною згоду ОСОБА_4 на укладення шлюбу з відповідачем за первісним позовом, адже на момент його укладення останній виявляв психічний розлад у вигляді соматогенно-обумовленого астено-невротичного синдрому (F 06.8), перебував у край тяжкому стані, не міг підписувати будь-якої довіреності, знаходився під дією «Морфіну гідрохлориду». Довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ткаченко В.Л. теж слід визнати недійсною, оскільки нотаріус посвідчила її не з`ясувавши з ким буде укладати шлюб ОСОБА_4 та те, що ОСОБА_2 , як представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку вона представляє, у своїх інтересах. Фактично вказана довіреність від 21.12.2016 року була видана на укладення шлюбу ОСОБА_4 з нею, тобто в її особистих інтересах, а не інтересах ОСОБА_4 , що заборонено ст. 238 ЦК України, а відтак нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ткаченко В.Л. порушено вищевказану норму Закону.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року заяву про збільшення позовних вимог залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач за первісним позовом подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Уважає ухвалу суду такою, що прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що після надходження до суду висновку посмертної судової комплексної психолого-психіатричної та наркологічної експертизи, допиту свідків у порядку забезпечення доказів та надходження додаткових письмових доказів, виникла необхідність у подачі заяви про зміну предмета позову та заявлення додаткової вимоги про визнання довіреності недійсною. Вказує, що заява про збільшення позовних вимог не є підставою для залишення її без розгляду, оскільки вимоги щодо визнання недійсності довіреності та шлюбу недійсними взаємопов`язані, обставини щодо визнання їх недійсними викладені чітко та однозначно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, відповідача та її представника, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Установлено, що в січні 2017 року ОСОБА_1 , який у подальшому змінив прізвище на ОСОБА_1 , подав до суду першої інстанції позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, посилаючись на те, що його батько ОСОБА_4 у 2016 році захворів на онкологічне захворювання та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Йому стало відомо, що за 4 дні до смерті батька, коли він знаходився у край важкому фізичному та психологічному стані, ОСОБА_2 викликала до нього нотаріуса, який посвідчив його заяву на реєстрацію шлюбу з ОСОБА_2 , після чого 22.12.2016 року реєстратором Деснянського районного у м. Києві Відділом РАЦС ГТУЮ в м. Києві було зроблено актовий запис №1757 про реєстрацію шлюбу між його батьком та відповідачем. Зазначав, що за станом здоров`я його батько 22.12.2016 року не міг сповна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, йому вводилися важкі наркотичні препарати для зняття болю, а отже при реєстрації його шлюбу з відповідачем, не було його вільної згоди на його укладення.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 24.02.2017 року було відкрито провадження у справі.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана цивільна справа передана в провадження судді Зотько Т.А., яка ухвалою від 26.01.2018 прийняла її до провадження та призначила підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26.06.2018 року у справі призначено посмертну судову комплексну психолого-психіатричну та наркологічну експертизу, виконання якої доручено Київському міському центру судово-психіатричної експертизи.

14.12.2018 року відновлено провадження усправі та призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні представником позивача за первісним позовом заявлено клопотання про прийняття до розгляду заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, у якій останній зазначав, що шлюб, укладений батьком позивача та відповідачем є недійсним з тих підстав, що на момент його укладення батько виявляв психічний розлад у вигляді соматогенно-обумовленого астено-невротичного синдрому ( F06.8), перебував у край тяжкому стані, не міг підписувати будь-якої довіреності, знаходився в наркотичному сп`янінні під дією «Морфіну гідрохлориду», а тому не можна визнати вільною згоду його батька на укладення шлюбу з відповідачем. Крім того зазначав, що відсутня спільна заява жінки та чоловіка на державну реєстрацію шлюбу, а довіреність його батька на ім`я відповідача суперечить статті 238 Цивільного кодексу України, адже відповідно до даної статті не можуть бути предметом представництва правочини до особистих немайнових прав, у тому числі й подання заяви на укладення шлюбу. Фактично ОСОБА_2 була представником його батька при поданні заяви на реєстрацію шлюбу з собою. За довіреністю вона могла вчиняти дії в інтересах ОСОБА_4 , однак не в інтересах самої себе, унаслідок чого також просив визнати довіреність, видану 21.12.2016 року від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчену приватним нотаріусом КМНО Ткаченко В.Л. недійсною з моменту її посвідчення.

До розгляду справи по суті, під час підготовчого засідання 18.03.2019 року, суд першої інстанції залишив заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог без розгляду, прийшовши до висновку, що в заяві про збільшення розміру заявлених позовних вимог позивачем за первісним позовом, окрім відповідача, також залучено інших осіб, що будуть приймати участь у справі, а саме: Відділ РАЦС Деснянського районного управління юстиції в м. Києві та приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Ткаченко В.Л..З аналізу змісту позовної заяви та заяви про збільшення розміру позовних вимог суд установив, що позивач фактично змінює і підставу і предмет позову, зазначаючи нові вимоги про визнання недійсною довіреність, видану 21.12.2016 року від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчену приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Ткаченко В.Л. та зареєстровану у реєстрі за № 1941, з моменту її посвідчення, додаткові підстави та нові факти в обґрунтування заявлених позовних вимог, які підлягають розгляду. Отже, пред`явлена до суду заява про збільшення розміру позовних вимог, фактично не є такою, оскільки в ній по суті йдеться про нові позовні вимоги.

Проте з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може, оскільки до нього суд першої інстанції прийшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

При цьому, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Установлено, що первісною вимогою було визнання шлюбу недійсним, при новій вимозі про визнання довіреності недійсною, вимога про визнання шлюбу недійсним також залишилась.

Проте, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що обставинами, на яких ґрунтувались вимоги позивача (підставою позову), як у позовній заяві, так і у заяві про збільшення позовних вимог, є відсутність волевиявлення батька позивача ОСОБА_4 на укладення шлюбу, оскільки він знаходився у край важкому фізичному та психологічному стані і не міг підписувати будь-якої довіреності, яка суперечить ст. 238 ЦК України.

Тобто, підставу позову доповнено новою обставиною при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Варто зазначити, що підставою позову не може вважатись посилання позивача на певні норми матеріального права. Пленум Верховного Суду України в п. 9 Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року № 5 зазначив, що оскільки підставою позову є фактичні обставини, наведені в позовній заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним під час вирішення судом питання про те, яким законом необхідно керуватись під час вирішення спору.

З огляду на викладене, суд погоджується з аргументами позивача про те, що судом першої інстанції порушено норми ст. 49 ЦПК України, оскільки його заява про збільшення позовних вимог стосувалась виключно зміни предмета позову.

Та обставина, що в заяві про збільшення розміру заявлених позовних вимог позивачем за первісним позовом, окрім відповідача, також залучено інших осіб, що будуть приймати участь у справі, а саме: Відділ РАЦС Деснянського районного управління юстиції в м. Києві та приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Ткаченко В.Л., заява про збільшення позовних вимог фактично є заявою про зміну предмету позову, на законність дій позивача щодо подачі заяви про зміну предмету позову, не впливає, оскільки відповідно до ст..ст. 189, 197 ЦПК України, саме у підготовчому засіданні суд остаточно визначає предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу; з`ясовує заперечення проти позовних вимог; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача;визначає обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Проте на зазначене, суд першої інстанції уваги не звернув, що призвело до порушення норм процесуального права та безпідставність залишення заяви позивача про збільшення позовних вимог без розгляду, унаслідок чого ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 18 березня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касацій ному скарженню не підлягає.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т. І. Ящук