справа № 642/567/19
провадження № 2/642/748/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) в складі головуючого судді Ольховського Є.Б., за участі секретаря Алімурадової Т.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та відшкодування моральної шкоди -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому вказала що 30 січня 2018 року вона уклала Договір-доручення про надання послуг з туристичного обслуговування (далі - Договір) з відповідачем, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3. Згідно з п. 1.1. цього Договору на умовах даного Договору Повірений приймає на себе зобов'язання за рахунок та з урахуванням побажань Довірителя, які зазначаються в попередній заявці на тур, надати комплекс туристичних послуг згідно типовим чи індивідуальним програмам Туроператора. Позивачкою було сплачено відповідачеві грошові кошти у розмірі 53 030,00 грн. (п'ятдесят три тисячі тридцять грн. 00 коп.).23 липня 2018 року позивачеві було повідомлено, що відповідач не має змоги виконати умови Договору у зв'язку з відміною рейсів. Станом на 21 січня 2019 року відповідач не виконала своє зобов'язання. З її боку не була надана ані послуга з туристичного обслуговування, ані повернуто сплачені позивачкою грошові кошти. Все вищевказане завдає позивачці моральну шкоду в зв'язку з вищенаведеним вона прохає від суду стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) суму основного боргу у розмірі 53030,00 грн. (п'ятдесят три тисячі тридцять грн. 00 коп.); стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3%- річних за період з 10.08.2018 року по 21.01.2019 року у розмірі 719,17 грн. (сімсот дев'ятнадцять грн. 17 коп.); стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 інфляційне збільшення за період з 10.08.2018 року по 21.01.2019 року у розмірі 3141,40 грн. (три тисячі сто сорок одна грн. 40 коп.); стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку у розмірі 1590,90 грн. (одну тисячу п'ятсот дев'яносто грн. 90 коп.); стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. (п'яти тисяч грн.). Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь держави судовий збір.

Відповідачка в своєму відзиві на позов з ним не погодилась та зазначила що між нею (Повірена) та ОСОБА_1 (Довіритель) було укладено договір б/н про надання послуг з туристичного обслуговування від 30.01.2018 року. Позивачка дійсно не змогла відлетіти з м. Харків як було передбачено, в зв'язку з відміною рейсів авіакомпанією. Фірма - Тураператор не повернула гроші в зв'язку з чим позивачка була змушена оплатити інший тур в Туніс з відльотом з м. Київ. В виниклій ситуації її провини немає оскільки вона надавала тільки послуги за договором доручення і не є Туроператором. Таким чином ОСОБА_2 вважає себе неналежним відповідачем та вважає що її діями ніякої моральної шкоди позивачці не завдано оскільки остання в запланований термін часу уклала з нею новий договір та здійснила свою поїздку за кордон на відпочинок.

Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 14.02.19 року провадження в справі відкрито та її розгляд призначено в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 19.04.19 року відмовлено представнику відповідача в розгляді справи з повідомленням сторін.

Дослідивши матеріали справи суд встановив що позов задоволенню не підлягає за наступним:

судом встановлено що 30.01.18 року між сторонами було укладено договір-доручення на надання послуг по туристичному обслуговуванню без номеру (с.с. 6-7).

Судом встановлено що позивачка сплатила на виконання вказаного договору загальну суму 53030 грн. що підтверджується товарними чеками ( с.с. 4).

Судом встановлено, оскільки підтверджено відзивом на позов та запереченнями на відзив що за вказаним договором ОСОБА_1 разом з родиною не здійснила заплановану подорож в Туніс в період з 09.08.18 року по 23.08.18 року за причини відміни рейсів авіакомпанією «Браво» з відправленням з Харкова, натомість в запланований період часу а саме з 09.08.18 року по 23.08.18 р. , за окрему суму, в вказаний період часу здійснила відпочинок в Тунісі з відправленням з м. Київ про що свідчить інший договір та листи бронювання від 25.07.18 року ( с.с. 17, 26, 38, 54, 56, 57-60, 61).

Судом встановлено що договір від 30.01.18 року містить наступні умови:

відповідно до положень п. 1.1. На умовах даного договору повірений приймає на себе зобов'язання за рахунок та з урахуванням побажань Довірителя, котрі виражаються в попередній заявці на тур, надати комплекс туристичних послуг згідно типових чи індивідуальних програм ТУРОПЕРАТОРА. Згідно п.п. 3.1.1. Договору Повірений несе відповідальність за ретельну підготовку поїздки, веде контроль за діяльністю фірми-Туроператора та за виконання всіх умов поїздки згідно п.п. 1.1. і 1.2. даного договору. Керуючись змістом п.п. 3.1.4. Договору Повірений не відповідає перед Довірителем за можливі порушення та дії, котрі не входять в сферу його компетенції; не повертає повну чи часткову оплату тура, а також компенсацію за моральну шкоду, в тому числі при змінах в розкладі авіарейсів, зміні типу літака, змінах інших умов авіаперевезення. Відповідно до п. 4.5. Договору Межа відповідальності Повіреного перед Довірителем обмежена п. 1.3.. У разі якщо в сплачену вартість послуг включені спеціальні документи (авіа білети, страхові поліси, тощо) на підставі яких треті особи (авіакомпанії, страхові компанії, тощо) надають свої послуги, Повірений несе перед Довірителем відповідальність лише за правильність заповнення та оформлення такого документа. Всі інші взаємовідносини Довірителя та виконавця послуги, що надається (авіакомпанії, страхової компанії, тощо), враховуючи взаємну відповідальність та взаємні претензії в процесі та внаслідок надання послуги, здійснюється без участі Повіреного. Всю відповідальність в таких випадках несе конкретний виконавець послуги. Між ФОП ОСОБА_2 (Тур агент) та ТОВ «Оазіс Тревел Україна» було укладено агентський договір № 2013/1982 від 29.04.2013 року на реалізацію туристичних продуктів/послуг. Згідно п. 1.1. Туроператор доручає, а Тур агент приймає на себе зобов'язання від імені, під контролем та в інтересах Туроператора укладати договори із споживачами туристичних послуг (надалі-туристами), а також виконувати інші дії, пов'язані з реалізацією туристичного продукту та передбачені умовами договору. Відповідно до п. 1.12. Договору змістом доручення що надається Туроператором Тур агенту відповідно до цього Договору, є укладення Тур агентом від імені, в інтересах, під контролем Туроператора договорів на туристичне обслуговування з фізичними або юридичними особами за формою, що додається до Договору (додаток № 1), на підставі підтверджених (акцептованих) Туроператором заявок. Керуючись змістом п. п. 2.2.2. Договору заявка вважається акцептованою, якщо Туроператор письмово, засобами будь-якого зв'язку, підтвердив можливість надання послуг, визначених в заявці Ту рагента із зазначенням повної вартості туру, комісії Тур агента та суми, що належить до сплати. Відповідно до положень ст. 5 ЗУ «Про туризм» туристичні агенти (далі - тур агента) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

Згідно до ст. 20 ЗУ «Про туризм» За договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через тур агента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його.

Суд погоджується з запереченнями відповідачки щодо наявності в договорі про надання послуг з туристичного обслуговування положень за яким ФОП ОСОБА_2 не несе відповідальності за зміни в розкладі авіарейсів, зміні типу літака, змінах інших умов авіаперевезення, що встановлює відсутність підстав у задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу та нарахованих штрафних санкцій.

Відповідно до положень ч.І ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Керуючись змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином ФОП ОСОБА_2 є тур агентом та уклала договір про надання послуг з туристичного обслуговування від імені, в інтересах, під контролем Туроператора - ТОВ «Оазіс Тревел Україна». ФОП ОСОБА_2 несе відповідальність перед позивачкою лише за правильність заповнення та оформлення спеціальних документів (авіа білети страхові поліси, тощо) на підставі яких треті особи (авіакомпанії, страхові компанії, тощо) надають свої послуги, згідно викладених умов договору. Наданий договір містить підпис позивачки, а отже і її згоду з даними умовами. Враховуючи, що претензій щодо правильності оформлення спеціальних документів позивачем пред'явлено не було, то відповідальність відповідача в даному випадку відсутня.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про туризм» туристичний продукт - попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов'язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об'єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про туризм» туристичні агенти (далі - тур агенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

В своєму запереченні на відзив позивачка вказує на вочевидь несправедливі умови спірного договору від 30.01.2018 року, однак в своїй позовній заяві самостійних вимог про визнання вказаного договору недійсними повністю або частково не висуває що з огляду на вимоги про диспозитивінсть судового розгляду перешкоджає суду давати оцінку вказаному твердженню.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про туризм» туристи та екскурсанти мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, знищення чи пошкодження її майна.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі, зокрема, неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 обов'язковому з'ясовуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною - є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв'язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Судом встановлено що ФОП ОСОБА_2 умов укладеної 30.01.2018 року угоди не порушувала, отже підстави для визнання її дій неправомірними - відсутні. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову не підлягають задоволенню і вимоги щодо стягнення судових витрат з відповідачки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 264-265, 268, 274, 275, 277, 279 ЦПК України, ст.ст. 23, 526,610,627,1167 ЦК України -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та відшкодування моральної шкоди - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Згідно до ч. 11 ст. 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Рішення виготовлене 06.05.19р.

Суддя Є.Б. Ольховський