Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4288/19 Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М.
Категорія 62 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відмови від апеляційних скарг

у цивільній справі №295/4288/19 за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 22 березня 2019 року, яка постановлена під головуванням судді Полонця С.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернувся до суду із заявою, в якій просив видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 та встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав останньої і покласти на неї наступні обов`язки: заборонити перебувати в місці його проживання (перебування) із малолітнім сином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися на відстань менше 500 метрів до місця його проживання (перебування) із малолітнім сином за вищевказаною адресою; заборонити особисто та через третіх осіб розшукувати його із сином, якщо вони за власним бажанням перебуватимуть у невідомому їй місці, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися із ними; заборонити вести будь-які види листування, телефонні переговори із заявником або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. Заяву обґрунтовував тим, що у зареєстрованому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . ОСОБА_2 добровільно надала письмову згоду на проживання сина із батьком, тобто з ним. Після виписки з пологового будинку мати хлопчика покинула сина та зникла у невідомому напрямку. Разом із тим, ОСОБА_2 учиняє стосовно нього та сина фізичне, психологічне та економічне насильство, про що свідчать неодноразові звернення до правоохоронних органів. Вважає, що з метою успадкування дорогоцінного майна заінтересована особа має намір позбавити його життя та викрасти сина, а тому він вимушений був найняти охорону.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22 березня 2019 року заява ОСОБА_1 залишена без розгляду з підстав, передбачених частиною шостою ст.294 ЦПК України, із тих мотивів, що під час розгляду в порядку окремого провадження встановлено виникнення між заявником та заінтересованою особою спору про право на визначення місця проживання малолітнього сина, участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо та спілкування з дитиною. Ухвала не позбавила учасників справи права подати позов на зальних підставах, тобто в порядку позовного провадження.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 особисто, а ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_5 , подали апеляційні скарги. Посилаються на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 висловлено прохання про скасування ухвали про залишення заяви без розгляду та ухвалення судового рішення про відмову заявнику у видачі обмежувального припису. Вважає, що заява мала бути розглянута судом першої інстанції по суті з огляду на ту обставину, що факт наявності спору про визначення місця проживання дитини не впливає на винесення обмежувальних приписів відносно кривдника. Зазначає, що наведене у заяві є недостовірною інформацією та якраз вона і малолітній син є жертвами домашнього насилля, а не заявник. Стверджує, що погрожуючи фізичною розправою, ОСОБА_1 змусив підписати документи у нотаріуса, за якими фактично вона передала чоловікові право приймати усі рішення щодо сина без неї.

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що вимоги його заяви не стосуються визначення місця проживання дитини, а лише переслідують мету захисту його та сина від протиправних посягань матері дитини, а тому, на думку заявника, суд першої інстанції неправильно визначив предмет поданої ним заяви про видачу обмежувального припису.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.143-144).

До апеляційного суду 07 травня 2019 року надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги, в якій останній просить закрити апеляційне провадження відповідно до ст.364 ЦПК України.

Від ОСОБА_2 08 травня 2019 року до апеляційного суду надійшло письмове клопотання про відмову від апеляційної скарги, яка подана в її інтересах представником ОСОБА_5 Заінтересована особа, посилаючись на положення пункту першого частини першої ст.362 ЦПК України, просить її апеляційну скаргу не розглядати.

Згідно із пунктом першим частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Особи, які б приєдналися до апеляційних скарг ОСОБА_2 або ОСОБА_1 , відсутні.

За змістом частини четвертої статті 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Частиною п`ятою вказаної статті застережено, що у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

У судовому засіданні після роз`яснення судом апеляційної інстанції наслідків відмови від апеляційної скарги ОСОБА_2 та її представник намірів не змінили - підтвердили відмову ОСОБА_2 від її апеляційної скарги. Просять прийняти відмову ОСОБА_2 від її апеляційної скарги та закрити апеляційне провадження у справі. Разом із тим, не заперечили проти прийняття судом відмови ОСОБА_1 від його апеляційної скарги.

Обставин, визначених у частині п`ятій статті 206 ЦПК України, не встановлено. Дії законних представників не суперечать інтересам дитини, а тому відсутні підстави неприйняття відмов від апеляційних скарг.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши думку учасників судового засідання, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що відмови від апеляційних скарг слід прийняти, а провадження у справі - закрити.

Керуючись ст.362,ч.4 ст.364,ст.381 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Прийняти відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від апеляційних скарг на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 22 березня 2019 року.

Апеляційне провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 , за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 22 березня 2019 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуюча Судді:

Повний текст ухвали складений 10 травня 2019 року.