Дата документу 21.05.2019 Справа № 337/1955/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1581/19 Головуючий у 1-й інстанції: Кучерук І.Г.
Є.У.№ 337/1955/18 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи доповнював і уточнював. Зазначав, що сторони з 08.08.2014 перебували у шлюбі, мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого він усиновив у 2015 році, і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюбні відносини припинені з 2017 року. Посилаючись на те, що подальше спільне життя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам, спору щодо поділу майна немає, просив про розірвання шлюбу. Крім того, просив визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 разом із ним, оскільки відповідачка не має постійної роботи, про дітей не піклується, не здатна створити належні умови для їх виховання і проживання, натомість він має трикімнатну квартиру, яка обладнана сучасними меблями, його доходи дозволяють забезпечити сина всім необхідним, створити для нього затишну оселю.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2019 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 08.08.2014 у Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 351.

Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суд першої інстанції мотивовано тим, що сім`я сторін розпалася з 2017 року, подружжя не бажає продовжувати шлюбні відносини, а тому відсутні підстави для їх збереження. Проживання молодшого сина разом із батьком відповідає інтересам малолітнього.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині визначення місця проживання молодшого сина, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, і ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання разом із батьком. Відповідач зазначає, що судом першої інстанції дана неправильна оцінка зібраним у справі доказам, неповно з`ясовані фактичні обставини справи, не враховано її ставлення до дітей. Сторони зареєстровані в трикімнатній квартирі позивача, який до розірвання шлюбу вчиняв сварки і вона разом з дітьми вимушена була переїхати до своїх батьків. Коштів на утримання дітей ОСОБА_1 не надає, їх долею не цікавиться. Суд у своєму рішенні посилався на висновок органів опіки і піклування про доцільність визначення місця проживання молодшого сина з батьком, проте засідання органу опіки і піклування відбувалося за її відсутності, вона була позбавлена можливості надати відповідні докази на підтвердження належного виконання своїх батьківських обов`язків.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що судом дана правильна оцінка зібраним у справі доказам, рішення суду відповідає інтересам дитини.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення сторін, адвоката Балкового Р.Л., який представляв інтереси позивача, пояснення спеціалістів відділу по Шевченківському і Хортицькому районам служби у справах дітей Запорізької міської ради, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволення, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - скасуванню з ухваленням нового про відмов у позові з огляд на такі обставини.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 08.08.2014 перебували у шлюбі, мають двох синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-9).

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 (а.с.39), працював експедитором транспортного відділу ТОВ «ТЕДІС Україна», задовільно характеризується за місцем роботи та у побуті (а.с.39-40) .

Довідка про доходи позивача на час розгляду справи судом першої інстанції в справі відсутня.

Відповідачка разом з дітьми зареєстровані в квартирі позивача у АДРЕСА_1 , проте фактично проживають в буд АДРЕСА_2 (а.с.113). ОСОБА_2 з 28.01.2019 року працює у ТОВ «ДАНТІМ» комплектувальником, за два дні роботи на товаристві їй була нарахована і виплачена заробітна плата у розмірі 651, 67 грн. за місцем роботи і в побуті характеризується позитивно (а.с.102, 112-114).

Діти відвідують навчальні заклади: син ОСОБА_3 є учнем 8 класу Запорізької загальноосвітньої школи №65, син ОСОБА_4 відвідує дошкільний навчальний заклад №14 «Орлик» (а.с.106-115).

Відповідно до характеристик із навчальних закладів мати дітей ОСОБА_2 бере участь у їх вихованні, спілкується із вчителями і вихователями, слідкує за здоров`ям дітей, бере участь у батьківських зборах, приділяє достатньо уваги вихованню синів, цікавиться їх успіхами (а.с.106,110-111).

За висновком районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району як органу опіки від 06.09.2018 №01/01-22/0906 ОСОБА_1 раніше звертався до відділу із заявою про неналежне виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 Згідно з актом обстеження умов проживання ОСОБА_1 проживає у трикімнатній квартирі, де створені належні умови для проживання. Для малолітньої дитина є окрема кімната, в якій є диван, меблева стінка, шафа, комп`ютер. Також для дитини є одяг, іграшки тощо. Актом обстеження умов проживання матері ОСОБА_2 відділом по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради встановлено, що родина у складі п`яти чоловік проживає у старому будинку, в якому частково проводиться ремонт, малолітній ОСОБА_4 , спить на одному ліжку з матір`ю, частково є речі першої необхідності. ОСОБА_2 не з`явилася жодного разу до відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР, а також на засідання комісії, хоча була попереджена про них належним чином, не повідомила про причини своєї відсутності. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району дійшов висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 (а.с.74-75).

Акти обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_4 до висновку не додані і в матеріалах цивільної справи відсутні.

Судом також встановлено, що у червні 2018 ОСОБА_1 звертався до служби у справах дітей по Хортицькому району із завою про неналежне виконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків, яка 22.06.2018 була спрямована до відділу по Шевченківському району служби у справах дітей Запорізької міської ради (а.с.36-37). Зокрема, в письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначено, що ОСОБА_2 неналежно виконує батьківські обов`язки, старший син ОСОБА_3 , 2005 р.н. палить, вживає наркотичні засоби, вкрав мікрохвильову піч вдома, прогулює уроки. Молодший син часто хворіє, заляканий, не відвідує дошкільні навчальні заклади, тощо.

Результати розгляду звернення ОСОБА_1 і висновки відділу по Шевченківському району служби у справах дітей судом першої інстанції не досліджувалися.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову і визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 за батьком, суд першої інстанції виходив з того, що останнім створені належні умови для проживання і виховання дитини, за висновком органу опіки і піклування проживання дитини з батьком відповідає її інтересам.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що розгляд питання про визначення місця проживання малолітнього сина сторін відбувався за відсутності матері, в основу такого рішення покладені письмові пояснення ОСОБА_1 на 22 аркушах про неналежне виконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків, які не підтверджені належними і допустимими доказами, спростовуються наданими відповідачкою письмовими доказами (довідками про відвідування дітьми навчальних закладів, позитивними характеристиками), яким суд першої інстанції не дав належної оцінки.

З метою усунення неповноти розгляду справи, перевірки доводів, викладених в зазначених письмових пояснення ОСОБА_1 і апеляційній скарзі ОСОБА_2 , ухвалою апеляційного суду від 16 квітня 2019 року витребувано від Органів опіки та піклування районної адміністрації по Хортицькому і Шевченківському району Запорізької міської ради акти обстеження житлових умов батьків малолітнього ОСОБА_4 , письмовий висновки щодо визначення місця проживання дитини; інформацію про результати розгляду звернення ОСОБА_1 від 22.06.2018 про неналежне виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей.

На виконання ухвали апеляційного суду органами опіки і піклування у травні 2019 року повторно обстежені житлові умови сторін.

Відповідно до Акту обстеження умов проживання позивача ОСОБА_1 останній зареєстрований і проживає у 3-кімнатній квартирі АДРЕСА_1 розташовано на 8 поверсі 10 поверхового будинку. Умови проживання добрі. В квартирі є всі необхідні меблі та побутова техніка (бойлер, холодильник, пральна машина та дрібна побутова техніка. Для проживання дитини є окрема кімната, в якій є два дивана, комп`ютерний стіл з ПК, багато іграшок, дитячий одяг. В квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_9 - мати позивача, ОСОБА_10 - батько, який помер, відповідачка ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 (не проживають), співмешканка ОСОБА_11 Умови для утримання малолітнього ОСОБА_4 створені.

З 11.02.2019 ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, вид господарської діяльності - роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами, за період з 01.01.2019 по 31.03.2019 його дохід склав 12 000 грн.

Обстеженням умов проживання ОСОБА_2 , проведеним спеціалістами відділу по Шевченківському району служби у справах дітей 07.5.2019, встановлено, що ОСОБА_2 , проживає в будинку АДРЕСА_2 . Житло складається із 4-х кімнат. Газопостачання відсутнє, пічне опалення, електропіч для приготування їжі, проведено водопостачання (холодна і гаряча вода), електропостачання. В кімнатах чисто, прибрано, кімнати достатньо вмебльовані. В кухні проходять ремонтні роботи. Є земельна ділянка (сад), домашнє господарство (кури, перепела), є продукти харчування. Для виховання і розвитку дітей створені такі умови: у дітей окремі кімнати, письмовий стіл для навчання, шафа, одяг на всі сезони, техніка (планшет, ноутбук, телефон, іграшки). В будинку проживають позивачка разом з дітьми ОСОБА_3 , 2005 року народження, і ОСОБА_4 , 2014 року народження, батьки відповідачки ОСОБА_5 ОСОБА_6 Стосунки в сім`ї доброзичливі. ОСОБА_2 виявила бажання, щоб діти проживали разом із нею.

Відповідачка ОСОБА_2 з 28.01.2019 працює в ТОВ «ДАНТІМ» комплектувальником, зарекомендувала себе позитивно, постійно прагне до самовдосконалення, трудову дисципліну не порушувала, за характером спокійна та врівноважена, в колективі користується повагою, її дохід за перший квартал 2019 року склав 13 559,52 грн.

Із характеристики ДНЗ №14 «Орлик» від 11.05.2019 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю та бабусею. Мати приводить дитину до садка, а бабуся забирає його додому. Дитина відвідує дитячий навчальний заклад з 20 серпня 2018 року, є вихованцем групи №3. Загальний фізичний розвиток на достатньому рівні, стан здоров`я - задовільний , до садочка адаптувався повільно. Хлопчик виявляє інтерес до навчальної діяльності, бере участь в рольових іграх, любить грати в рухливі ігри. У дитини сформоване доброзичливе ставлення до дітей, розвинене бажання співпрацювати та грати з ними, легко йле на контакт з вихователями та однолітками. Мати у вихованні дитини зацікавлена, відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами дитини. Взаємовідносини з мамою у ОСОБА_4 доброзичливі та теплі.

Старший син сторін ОСОБА_3 навчається в ЗЗШ №65 з 1 вересня 2018. Має достатній фізичний і розумовий розвиток, з однокласниками не конфліктує, серед дітей класу має друзів, які його підтримують. В школу приходить завжди охайний, має всі навчальні приладдя. З вчителями ввічливий, чемний, прислухається до порад класного керівника. Мати приділяє достатньо уваги вихованню сина, цікавиться його навчальними успіхами, приходить на класні збори.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2019 року задоволено позов ОСОБА_3 Виключено з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . відомості про батьківство ОСОБА_1 .

За повідомленням відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спеціалістами служби була проведена перевірка заяви ОСОБА_1 щодо неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 по відношенню до малолітніх дітей. В ході перевірки була проведена бесіда з матір`ю малолітніх, яка надала письмові пояснення, в яких зазначила, що з чоловіком склалася конфліктна ситуація, тому вона змушена була переїхати жити до своєї матері. Спеціалістами відділу було здійснено обстеження умов проживання дітей та встановлено, що діти забезпечені всім необхідним. Відповідно до листа Дошкільного навчального закладу №231 «Малинка» від 25.07.2018 мати дитини ОСОБА_2 приймає участь у вихованні дитини. Батько до дитячого навчального закладу приходив тільки двічі, в присутності матері дитини. Мати приводить дитину завжди в охайному вигляді, одяг чистий, відповідно до сезону та погодних умов. Батьківські збори відвідувала тільки мати. Мати приймає активну участь в житті групи, з її боку ніякого негативного вплву3 на дитину не помічено. Хлопчик позитивно реагує на матір.

Апеляційним судом також встановлено, що з квітня 2018 року дитина фактично проживає разом з матір`ю, позивач тільки двічі бачився з сином, в дитячому закладі дитину не відвідує, коштів на його утримання не надає, аліменти не сплачує, матеріально дитину не утримує.

Відповідно до пояснень спеціаліста відділу по Хортицькому району служби у справах дітей Запорізької міської ради Романенко О.О. висновок органів опіки і піклування від 06.09.2018, який надавався суду першої інстанції, прийнятий на підставі документів, які надавалися тільки батьком малолітнього ОСОБА_4 Під час розгляду справи щодо визначення місяця проживання дитини на засідання комісії, яке відбувалося 15.08.2018, ОСОБА_2 не з`явилася, не надала жодних документів, передбачених нормами законодавства, у зв`язку із чим комісія дійшла висновку про доцільність передачі дитини батькові. Проте після надання ОСОБА_2 всіх необхідних документів, проведення перевірки заяви ОСОБА_1 , яка не підтвердилася, комісія дійшла висновку щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_2

Головний спеціаліст відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради Семенченко Н.В. в суді апеляційної інстанції пояснювала, що у 2018 році органи опіки і піклування здійснили перевірку фактів, викладених в заяві ОСОБА_1 щодо неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 В ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_2 належно виконує свої батьківські обов`язки, її сім`я є благополучною і не потребує соціального супроводу, викладені в заяві факти не підтвердилися.

За висновком органів опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 20.05.2019 після обстеження умов проживання обох батьків, детального вивчення всіх документів визнано за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_2

Аналогічного висновку дійшли органи опіки і піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, які врахувавши рекомендації комісії з питань захисту прав дитини , розглянувши надані документи, заслухавши обох батьків, з метою збереження родинних стосунків малолітніх ОСОБА_3 , 2005 р.н., та ОСОБА_4 , 2014 р.н., визнали за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 разом з матір`ю.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

При цьому під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року.

У частині першій статті 3 цієї Конвенції закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Савіни проти України від 18 грудня 2008 року встановлено, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж`юнта проти Італії» (Scozzari&Giuntav. Italy), [GC], №№ 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII).

Оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, Суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), і чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (див., mutatis mutandis, ухвали у справах: «Шульц проти Польщі» (Schultz v. Poland), № 50510/99, від 8 січня 2002 року; «Реммо і Узункая проти Німеччини» (Remmo and Uzunkayav. Germany), № 5496/04, від 20 березня 2007 року; та «Полашек проти Чеської Республіки» (Polasek v. Czech Republic), № 31885/05, від 8 січня 2007 року).

Аналіз фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів свідчить про те, що відповідачкою ОСОБА_2 створені належні умови для виховання і розвитку молодшого сина, який з квітня 2018 року проживає разом з нею, старшим братом бабусею і дідусем, в родині склалися теплі, доброзичливі стосунки, натомість батько дитини ОСОБА_1 участі у вихованні сина не приймає, матеріально дитину не забезпечує, аліменти не сплачує, відмовився від участі у вихованні старшої дитини. Факти, викладені позивачем у заяві від 09.07.2018, про неналежне виконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків, не знайшли свого підтвердження у суді. За вказаних обставин передбачених законом підстав для розірвання сімейних зв`язків сина сторін ОСОБА_4 зі старшим братом, бабусею і дідусем та передачу його під опіку батька по справі не встановлено.

Та обставина, що умови проживання позивача в квартирі його батьків кращі, ніж умови проживання відповідачки у приватному будинку з частковими зручностями, не є достатньою підставою для передачі дитини батькові. Останній з квітня 2018 року з дитиною не спілкується, участі в її житті не приймає.

За вказаних обставин оскаржуване рішення не модна визнати таким, що відповідає вимогам закону і матеріалам справи, а тому на підстав ст.376 ЦПК України в оскаржуваній частині воно підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову у позові.

Керуючись ст. ст.374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2018 року по цій справі в оскаржуваній частині скасувати.

Позов ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося і судом апеляційної інстанції не переглядалося.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 24 травня 2019 року.

Головуючий

Судді: