Ухвала

08 травня 2019 року

м. Київ

справа № 760/7793/16-ц

провадження № 61-4415св19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Сімоненко В. М., Мартєва С. Ю., Лесько А. О. у справі за позовом ОСОБА_1 до Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу, третя особа - Міністерство аграрної політики та продовольства України, про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у зв'язку із затримкою видачі трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2019 року Український науково-дослідницький інститут продуктивності агропромислового комплексу звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року.

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі судді-доповідача Сімоненко В. М. та суддів: Мартєва С. Ю., Лесько А. О.

Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції.

12 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за вищезазначеним позовом.

19 березня 2019 року Міністерство аграрної політики та продовольства України звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 21 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 28 березня 2019 року касаційна скарга залишена без руху, так як не відповідала вимогам частини третьої статті 393 ЦПК України. А саме: касаційна скарга Міністерства аграрної політики та продовольства України була подана після закінчення строків, установлених статтею 390 ЦПК України, і скаржник не порушував питання про поновлення цього строку. Крім того, до касаційної скарги не було додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Скаржнику надано строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2019 року поновлено Міністерству аграрної політики та продовольства України строк на касаційне оскарження на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 21 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року та відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

У березні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

25 березня 2019 року та 27 березня 2019 року до Верховного Суду надійшли заяви від ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Сімоненко В. М.

Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2019 року заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Сімоненко В. М. від участі у розгляді справи за вищезазначеним позовом визнано необґрунтованою. Зупинено провадження у справі на час вирішення питання про відвід судді-доповідачу Сімоненко В. М. від участі в розгляді справи. Заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сімоненко В. М. передано для вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Сімоненко В. М. відмовлено.

22 квітня 2019 року до Верховного Суду надійшла повторні заяви від ОСОБА_1 про відвід суддів Сімоненко В. М., Мартєва С. Ю., Лесько А. О.

Вказані заяви мотивовані тим, що судді є упередженими та необ'єктивними, а тому справа буде розглянута без дотримання норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суддя Сімоненко В. М. незаконно відкрила касаційне провадження за касаційною скаргою Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу на постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року, оскільки вважає, що касаційна скарга підписана неуповноваженою особою та касаційне провадження підлягає закриттю за його заявою. Проте судді на цю обставину уваги не звернули.

Крім того, суддя Сімоненко В. М., залишаючи ухвалою Верховного Суду від 28 березня 2019 року касаційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України без руху, нехтуючи вимогами процесуального закону, будучи відведеною суддею, ухвалила завідомо незаконне судове рішення.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2019 року заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Сімоненко В. М., Мартєва С. Ю., Лесько А. О. від участі в розгляді справи визнано необґрунтованими і питання передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

06 травня 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Сімоненко В. М., Мартєва С. Ю., Лесько А. О. передано на розгляд судді Верховного Суду Білоконь О. В.

Заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Сімоненко В. М., Мартєва С. Ю., Лесько А. О. не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Підстави для відводу судді визначено статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстави для задоволення заяв про відвід суддів Верховного Суду Сімоненко В. М., Мартєва С. Ю., Лесько А. О. відсутні, оскільки доводи заявника не свідчать про існування обставин передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, які є підставами для відводу суддів.

При цьому, зміст заяв ОСОБА_1 зводиться до незгоди з ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2019 року, якою відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу на постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року, та ухвалою Верховного Суду від 28 березня 2019 року, якою касаційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України залишено без руху, що саме по собі не є доказом упередженості чи необ'єктивності судді та відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

За таких обставин заяви ОСОБА_1 про відвід суддів задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід суддів Сімоненко В М., Мартєва С. Ю., Лесько А. О. у справі за позовом ОСОБА_1 до Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу, третя особа - Міністерство аграрної політики та продовольства України, про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у зв'язку із затримкою видачі трудової книжки, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь