Справа № 740/5051/18
Провадження № 2/740/264/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2019 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді Ковальової Т.Г.,
за участю секретаря Полєтавкіної М.О.,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Великокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок №22 з господарськими будівлями та спорудами по вул.Комарова в с.Велика Кошелівка Ніжинського району Чернігівської області в порядку спадкування за законом після померлої 21 лютого 2007 року баби ОСОБА_3.
В обґрунтуванняпозовних вимог посилається на те, даний житловий будинок мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 - голова двору та ОСОБА_3 - дружина, які мали право власності по 1/2 частці кожний відповідно до ст.120 ЦК УРСР 1963 року.
Після смерті 21 вересня 2003 року ОСОБА_4 його дружина - ОСОБА_3 прийняла спадщину на 1/2 частку житлового будинкувідповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, оскільки постійно проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини.
Після смерті 21 лютого 2007 року баби - ОСОБА_3 вона прийняла спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала та зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Вона отримала свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 грудня 2018 року, а саме: на земельні ділянки №0129 площею 2,4898 га, №1050 площею 2,4308 га, а в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок 18 грудня 2018 року державним нотаріусом Другої чернігівської нотаріальної контори їй було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок і право власності ні за ким не зареєстровано.
Сторони в судове засідання не зявилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідачі і про визнання позову.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.
Законними підставами для задоволення позову є ч.3 ст.1268 ЦК України, яка передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.
Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті
Крім того, згідно постанови пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в майні.
В судовому засіданні встановлено, що право власності на зазначений житловий будинок станом на 31.12.2012 ні за ким не зареєстровано.
Після смерті спадкодавця позивач неправомочна зареєструвати власність за покійним, оскільки в силу ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.
Згідно довідки виконкому Великокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області станом на 15.04.1991 у будинку мешкали: ОСОБА_4, ОСОБА_3
Відповідно до ст.123 ЦК УРСР 1963 року, діючого на час виникнення спірних правовідносин, розмір часток членів колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
Згідно до розяснень, наданих у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до введення в дію Закону України «Про власність» - до 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.
Відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІУ (далі - Закон) процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868. Статтею 5 Закону визначено об'єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Законодавством не передбачена реєстрація права власності на такий обєкт нерухомого майна, як колгоспний двір.
У звязку з виключенням із законодавства визначення колгоспного двору позивачу необхідно в судовому порядку визнавати право власності на житловий будинок.
Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Великокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 03-08/417 від 02.09.2016 року, на день смерті ОСОБА_4 разом з ним та протягом 6 місяців після смерті проживала та була зареєстрована ОСОБА_3 (а.с.15).
Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Великокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 03-08/829 від 02.05.2018 року, на день смерті ОСОБА_3 разом з нею та протягом 6 місяців після смерті проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 (а.с.18).
В матеріалах справи міститься відмова державного нотаріуса Другої чернігівської нотаріальної контори у вчинені нотаріальної дії, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, та рішення Ніжинського міськрайонного суду від 02 жовтня 2018 року, яким ОСОБА_2 визнано батьком ОСОБА_1 ( до шлюбу Опанасенко) І.О. (а.с.52, 11-12).
На запит Ніжинського міськрайонного суду Державний нотаріальний архів Чернігівської області надіславкопію спадкової справи до майна померлого 21 вересня 2003 року ОСОБА_4, яка містить у собі заяву ОСОБА_3 про прийняття спадщини.
Ніжинська районна державна нотаріальна контора на запит суду надала копію спадкової справи до майна померлої 21 лютого 2007 року ОСОБА_3, яка містить у собі заяву ОСОБА_5, який діє за довіреністю, від імені ОСОБА_6 про прийняття спадщини.
Відповідно до розяснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.
Суд встановив також, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обґрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні.
Керуючись ст.25, 328, 331, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.81, 200, 206, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду подається учасниками справи через суд першої інстанції Ніжинський міськрайонний суд.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.