Провадження № 2-о/243/727/2019
Справа № 243/4676/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб: Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області, Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту смерті та встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб: Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області, Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту смерті та встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 19.09.1953 року її бабуся уклала шлюб з дідусем ОСОБА_4 , після чого взяла шлюбне прізвище « ОСОБА_5 .». Мати ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у родині ОСОБА_3 та ОСОБА_4 13.07.1974 року її мати уклала шлюб із ОСОБА_7 , після чого взяла шлюбне прізвище « ОСОБА_8 ». ІНФОРМАЦІЯ_3 її бабуся ОСОБА_3 , померла у м. Горлівка Донецької області. На даний час органи ДРАЦС на території м. Горлівка Донецької області діють незаконно і всі документи видані ними є недійсними та не відповідають вимогам діючого в Україні законодавства. Крім того, у Бахмутському відділі державної реєстрації актів цивільного стану при видачі відмови про реєстрацію факту смерті бабусі, а також в державній нотаріальній конторі м. Бахмут звернули увагу на те, що у неї відсутні оригінали свідоцтва про народження її матері та оригінал свідоцтва про укладення шлюбу матері, та рекомендували звернутися до суду для того, щоб підтвердити родинні відносини із бабусею ОСОБА_3 ..

У зв`язку із викладеним, просить суд, встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Горлівка Донецької області, є онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Горлівка. Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Горлівка, Донецька область, Україна.

Заявник ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 на підставі ордеру серії ДН № 050371 від 19.03.2019 року (а.с.31), будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у їх відсутності, заявлені вимоги задовольнити.

Представник заінтересованої особи: Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечували (а.с.46).

Представник заінтересованої особи: Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника (а.с.45).

Суд, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 23.09.1953 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 19.09.1953 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 » (а.с.13).

З довідки №89/04.12-88 від 12.03.2019 року, виданої Державною реєстраційною палатою, яка розташована у м. Горлівка, що на даний час є тимчасово окупованою територією, вбачається, що ОСОБА_11 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.14).

З довідки №88/04.12-88 від 12.03.2019 року, виданої Державною реєстраційною палатою, яка розташована у м. Горлівка, що на даний час є тимчасово окупованою територією, вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 13.07.1974 року у Калінінському відділі запису актів цивільного стану м. Горлівки, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 » (а.с.15).

Згідно до вимог ч.1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи».

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено. що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Донецької області, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ про встановлення факту.

Однак, суд не приймає до уваги довідку №89/04.12-88 від 12.03.2019 року, та довідку №88/04.12-88 від 12.03.2019 року, які видані Державною реєстраційною палатою, яка розташована у місті Горлівка, що на даний час є тимчасово окупованою територією, як належний доказ, оскільки вона не відповідає вимогам діючого в Україні законодавства, та не містить печатки установи відповідного зразка.

Також, як встановлено в судовому засіданні, установи, які б діяли на території м. Горлівка, підконтрольних Україні на теперішній час немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладених у заяві по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

На підставі вищевикладеного, суд приймає до уваги ті фактичні обставини - письмову інформацію, яка викладена в довідці №89/04.12-88 від 12.03.2019 року, та довідці №88/04.12-88 від 12.03.2019 року, які видані Державною реєстраційною палатою, а саме, що ОСОБА_11 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , та те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 13.07.1974 року у Калінінському відділі запису актів цивільного стану м. Горлівки, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 ».

Також, відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.11.1974 року ОСОБА_12 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками є: ОСОБА_7 , та ОСОБА_13 (а.с.16).

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 20.11.1992 року, ОСОБА_14 та ОСОБА_12 зареєстрували шлюб 20.11.1992 року у Міському палаці шлюбу м. Горлівки, прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_15 » (а.с.16).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. До фактів, що мають юридичне значення, п. 1, 6 ч.1 перша статті 315 ЦПК України відносить встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, прізвищем, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, також суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Крім того, відповідно до п. 7. постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Таким чином, приведений аналіз вищевказаних документів у своїй сукупності дозволяє суду дійти висновку про те, що ОСОБА_2 доводилась рідною онукою ОСОБА_3 .

Беручи до уваги, що судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 доводилась рідною онукою ОСОБА_3 та заявник позбавлена можливості оформити спадщину після смерті рідної бабусі, через те, що у заявниці відсутні оригінали свідоцтва про народження матері, та свідоцтва про укладення шлюбу між її батьками, а чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення цих юридичних фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви в частині встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

За роз`ясненнями п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення », суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно із п. 1 вказаної Постанови, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

У судовому засіданні встановлено, що заявниця є рідною онукою ОСОБА_3 , тому має право на звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Згідно із довідкою про причину смерті до форми № 106/у № 232, виданою медичним закладом м. Горлівка 22.01.2019 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 90 років, причина смерті гостра серцево судинна недостатність (а.с.18).

На підтвердження факту смерті ОСОБА_3 заявником було надано: лікарське свідоцтво про смерть № НОМЕР_4 від 22.01.2019 року (а.с.19), свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 22.01.2019 року (а.с.20), договір замовлення на організацію та проведення поховання ОСОБА_3 (а.с.21,22), та фото з місця поховання ОСОБА_3 (а.с.23)

Згідно із відмовою у проведенні державної реєстрації смерті Бахмутського міського ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 15.04-93/1305 від 05.03.2019 року, ОСОБА_2 було відмовлено у проведенні реєстрації смерті ОСОБА_3 у зв`язку із тим, що на підтвердження його смерті було пред`явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 17).

Згідно із Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто зазначені довідка про причину смерті, лікарське свідоцтво про смерть, та свідоцтво про смерть ОСОБА_3 видані на тимчасово окупованій території України, не створюють правових наслідків.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами...».

Таким чином суд бере до уваги відомості, які зазначені в довідці про причину смерті, лікарському свідоцтві про смерть, та свідоцтві про смерть ОСОБА_3 враховуючи неможливість у інший спосіб отримати відомості, зазначені в цих документах, хоча й не визнає зазначені довідку про причину смерті, лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть офіційними документами.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту смерті ОСОБА_3 підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 317 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Враховуючи, що м. Горлівка є тимчасово окупованою територією України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання цього рішення суду.

Керуючись 4, 76-81, 258,259,264,265,268, 315,317, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб: Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області, Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту смерті та встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Горлівки Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Горлівки Донецької області.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Горлівки Донецької області, громадянка України, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у Калінінському районі, м. Горлівка, Донецька область, Україна.

Рішення відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України в частині встановлення факту смерті ОСОБА_3 підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Р.В. Кузнецов