Справа № 579/546/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2019 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Моргуна О.В.,

з участю секретаря - Печенової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кролевець справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені за невчасну сплату аліментів, який мотивує тим, що з вересня 2005 року по квітень 2014 року знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини за згодою та своїм бажанням визнаний відповідач ОСОБА_2 .

За рішенням Кролевецького районного суду від 08.05.2018 року з ОСОБА_2 на її користь було стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку ніякої додаткової матеріальної допомоги дочці не надає, працює за кордоном, в Польщі, має стабільний дохід, має задовільний стан здоров`я.

З 01.12.2018 року відповідач взагалі не сплачував аліменти. Заборгованість відповідача згідно з розрахунками виконавчої служби на 31.03.2019 року складає 5554 грн. 71 коп. За розрахунком, зробленим нею, пеня за прострочення сплати аліментів на дитину за період з 01 грудня 2018 року по 31 березня 2019 року становить 4257 грн. 84 коп.

Враховуючи викладене, посилаючись на положення Сімейного кодексу України, позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментах в розмірі 5554 грн. 71 коп. та пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 4257 грн. 84 коп.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (а.с. 23-24), у якому він зазначає, що на день звернення позивачки з позовом до суду та на день відкриття судом провадження у справі у нього не існувало ніякої заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом Кролевецького районного суду №579/311/18, посилаючись на довідку Кролевецького РВ ДВС за № 02-35/95 від 17.04.2019 року. Стосовно вимоги позивача про стягнення з нього на її користь пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 4257 грн. 84 коп. вказує, що з позицією позивача не згоден, загальна сума пені може дорівнювати 1289,70 грн., а не 4257,84 грн., надавши свій розрахунок. З врахуванням викладеного, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до нього про стягнення на її користь заборгованості по аліментах за виконавчим листом Кролевецького райсуду в справі № 579/311/18 у розмірі 5554 грн. 71 коп. та пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 4257 грн. 84 коп. задоволенню не підлягають.

Позивачка відповіді на відзив до суду не подала, в судове засідання не з`явилась, просить справу розглядати без її участі, про що зазначила у позовній заяві (а.с. 5).

Відповідач до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з врахуванням його позиції, викладеної у відзиві (а.с. 29).

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи, суд вирішив можливим розглянути справу в їх відсутність.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

У свідоцтві про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.8).

За рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 2 травня 2018 року змінено розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду від 18 вересня 2014 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9, 10).

З розрахунку заборгованості по аліментах, наданого Кролевецьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 27.03.19 (а.с.11), вбачається, що станом на 01.04.2019 року відповідач має заборгованість по аліментах в розмірі 5554 грн. 71 коп., зокрема:

грудень 2018 року 1432 грн. 70 коп.

січень 2019 року 1432 грн. 70 коп.

лютий 2019 року 1732 грн. 70 коп.

березень 2019 року 1256 грн. 61 коп.

Частиною 3 ст. 194 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Проте ст.187 СК України містить положення, відповідно до яких відрахування аліментів на дитину здійснюється за ініціативою платника. Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що один з батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Тобто, заборгованість по сплаті аліментів може бути стягнута за рішенням суду лише у випадку, коли аліменти на дитину відраховувалися із заробітної плати, пенсії, стипендії платника аліментів за його заявою. В той же час, з матеріалів справи вбачається, що аліменти з відповідача на користь позивачки були стягнуті за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 2 травня 2018 року, тобто, в примусовому порядку, а не за заявою платника ОСОБА_2 , про що був виданий виконавчий лист, який перебуває на виконанні Кролевецького районного відділу ДВС, про що свідчить розрахунок заборгованості по аліментах.

Зважаючи на те, що вже є таке, що набрало законної сили, судове рішення про збільшення розміру аліментів на дитину, у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по аліментах слід відмовити за його безпідставністю.

Згідно з ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, відповідальність за прострочення сплати аліментів у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини платника аліментів.

Як встановлено судом внаслідок невчасного виконання відповідачем рішення суду про збільшення розміру аліментів на дитину, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, за ним існує заборгованість по виплаті аліментів.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, отже наявна вина відповідача у виникненні заборгованості є підставою для стягнення неустойки (пені).

Відповідно до правового висновку, висловленого в постанові Верховного Суду України від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16 з урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.

На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України - позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 78 - 80 ЦПК України, зазначені ним обставини.

Позивачка не надала доказів того, що неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів повинна становити 4257 грн. 84 коп.

Перевіряючи розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, зазначений позивачем у позовній заяві, судом встановлено, що він здійснений без дотримання наведених вище положень закону та не враховує правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові Верховного Суду України від 02 листопада 2016 року.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене і те, що відповідач не довів відсутність його вини в утворенні заборгованості зі сплати аліментів за період з грудня 2018 року до березня 2019 року включно, суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вказаний період, виходячи з наступного розрахунку:

- грудень 2018 року: заборгованість за аліментами 1432,70 грн. х 1% х 31 день = 444,14 грн. сума неустойки (пені);

- січень 2019 року: заборгованість за аліментами 1432,70 грн. х 1% х 31 день = 444,14 грн. сума неустойки (пені);

- лютий 2019 року: заборгованість за аліментами 1732,70 грн. х 1% х 28 днів = 485,16 грн. сума неустойки (пені);

- березень 2019 року: заборгованість за аліментами 1256,61 грн. х 1% х 31 день = 389,55 грн. сума неустойки (пені).

Таким чином, всього неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у зазначені позивачкою періоди підлягає стягненню з відповідача на її користь на загальну суму 1762 грн. 99 коп. (444,14+444,14+485,16+389,55) грн.

На підставі викладеного, виходячи з вимог ст. 4 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 1762 грн. 99 коп.

В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Відповідно до ст.196 СК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76, 81, 141, 247, 259, 265, 268, 279,ЦПК України,-

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , про стягнення заборгованості та пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 99 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне рішення суду складено 31 травня 2019 року.

Суддя О. В. Моргун