Номер провадження: 22-ц/813/3359/19
Номер справи місцевого суду: 496/178/13- ц
Головуючий у першій інстанції Галич О. П.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» - адвоката Бабенко Наталії Сергіївни на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 22 грудня 2018 року про відмову у задоволені заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державник ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та внесення змін у кредитний договір,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2013 року представник ПАТ „Державний ощадний банк України" звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом та внесення змін у кредитний договір.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 18 березня 2013 року позовні вимоги ПАТ „Державний ощадний банк України" задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ „Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 16183,81 грн. Внесено зміни до кредитного договору № 1617-н від 12.06.2007 року: п.1.2 слова та цифри „на 72 (сімдесят два) місяці з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 12.06.2013 року" замінити на „терміном остаточного погашення кредиту встановити дату 11 січня 2013 року; п.3.3.4 „Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 12 червня 2013 року" замінити на „Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 11 січня 2013 року". Вирішено питання стосовно судових витрат.

06.12.2018 року, через поштове відділення, представник ПАТ „Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк" звернувся до Біляївського районного суду Одеської області із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред"явлення його до виконаня.

В обгрунтування заяви, представник зазначав, що 21.10.2013 року представник ПАТ „Державний ощадний банк України" надіслав на адресу Відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області заяву про виконання рішення суду.

04.10.2018 року за вих.№ 113.20-13/1617-н представник АТ „Ощадбанк" звернувся до Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області із запитом про рух виконавчого провадження.

28.11.2018 року на адресу Банку надійшла відповідь від державної виконавчої служби, згідно якої 01.07.2014 року державним виконавцем винесено постану про повернення виконавчого документа на підставі п.7 ч.1 ст.47 ЗУ „Про виконавче провадження" та повернуто даний виконавчий документ на адресу стягувача ПАТ „Державний ощадний банк України" в особі Філії - Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк" на адресу: м.Одеса, вул. Базарна, 17.

Проте, як зазначає заявник, на адресу банку виконавчий документ по даній справі не надходив, а отже можна дійти висновку, що він був втрачений під час пересилки поштової кореспонденції.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 22 грудня 2018 року у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Державник ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для його пред"явлення відмовлено.

Не погоджуючись з таким висновком суду першої інстанції, до суду апеляційної інстанції звернувся представник Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» - адвокат Бабенко Наталія Сергіївна з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 22 грудня 2018 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву представника ПАТ „Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк" про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для його пред"явлення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред"явлення його до виконання, суд першої інстанції виходив з недоведеності вимог.

Проте, суд апеляційної інстанції з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, з наведених в цій постанові підстав.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІПерехідних положень ЦПК України(в редакції, на час постановлення ухвали судом першої інстанції) передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.04.2013 року Біляївським районним судом Одеської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ „Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 16183,81 грн. та судовий збір у розмірі 214,60 грн. зі строком пред"явлення виконавчого документа до виконання до 28 березня 2014 (а.с. 46).

04.11.2013 року за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження, а 01.07.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі п.7 ч.1 ст.47 ЗУ „Про виконавче провадження" (боржник - фізична особа чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами Національної поліції, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку).

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 2677-VІ чинного на час набрання законної сили судовим рішенням, на підставі якого був виданий виконавчий лист) виконавчі документи можуть бути пред"явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред"явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що 05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року втратив чинність (крім статті 4).

Статтею 22 минулої редакції Закону України «Про виконавче провадження», встановлюється річний строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Однак пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VIII «Про виконавче провадження»: строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, виданих до 05.10.2016 р. збільшено і тепер вони пред`являються в строки встановлені цим законом, тобто в продовж 3 років.

05 жовтня 2016 року набрали чинності Закон України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" № 1403-VIII, відповідно до пункту 1 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи пред`являються до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Цивільного Кодексу України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно з ст. 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 05.04.2001 року по справі № 3-рп/2001 зазначено, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 05.04.2001 року по справі № 3-рп/2001, встановлено, що закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, положення Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» в частині строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, визначених у ч. 1 ст. 12 цього Закону, в аспекті положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, розповсюджуються виключно на виконавчі документи видані з дня прийняття цього Закону та до набрання ним чинності, оскільки застосування поняття «набрання чинності законом» у спірних правовідносинах не може зводитись лише до визначення певної календарної дати, а повинно невід`ємно пов`язуватись із моментом прийняття відповідного закону при неухильному дотримуванні принципу незворотності дії законів у часі (Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 р. у справі № 820/6376/16).

Окремо необхідно вказати, що поширення дії норм відповідного Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа, а зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред`явлення його до виконання (ніж той який визначений законом) не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом (постанова Верховного Суду України від 20.01.2016р. у справі № 6-711цс15).

А отже, за пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ «Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», який набрав чинності з 9 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, поширення дії норм Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що заявник ставить питання про поновлення пропущеного строку для пред"явлення виконавчого листа до виконання, посилаючись при цьому на те, що він неодноразово звертався до державного виконавця із запитами про надання інформації щодо руху виконавчого провадження, проте відповідь була надана лише на третій запит стягувача - у грудні 2018 року.

Відповідно до ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.6 ст.12 ЗУ „Про виконавче провадженя" стягувач, який пропустив строк пред"явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 17.08.2016 року за вих.№ 28/01-3/12717; 01.02.2017 року за вих.№ 113.20-13/1845/1199-1203 та 04.10.2018 року за вих.№ 113.20-13/1617-н стягувач АТ „Ощадбанк" звертався до Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області із запитами про надання інформації щодо руху виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим 15.04.2013 року Біляївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ „Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк" заборговані сть за кредитним договором у розмірі 16183,81 грн. та судовий збір у розмірі 214,60 грн.

Відправка даних запитів підтверджується копіями з реєстру на відправку замовлених листів (а.с.98-101, 43, 95).

Проте, відповідь Біляївським міськрайонним ВДВС ГТУЮ в Одеській області було надано лише на останній запит стягувача від 04.10.2018 року за вих.№ 113.20-13/1617-н, яка надійшла до АТ „Ощадбанк" 03.12.2018 року, відповідно до якої державний виконавець повідомив, що 01.07.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі п.7 ч.1 ст.47 ЗУ „Про виконавче провадження" та запропоновано стягувачу звернутися до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа (а.с.42), у зв"язку з чим представник АТ „Ощадбанк" відразу - 06.12.2018 року (через поштове відділення) звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред"явлення виконавчого документа до виконання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що є всі підстави для поновлення АТ „Ощадбанк" строку для пред"явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про задоволення заяви представника ПАТ „Ощадбанк" про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред"явлення його до виконання.

Судова колегія також звертає увагу, що можливість видачі судом дублікату виконавчого листа до виконання за заявою стягувача або виконавця поданої по закінченню строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, залежить від вирішення питання про поновлення такого строку.

В розумінні ст. ст. 353, 389 ЦПК України судове рішення після перегляду його в апеляційному порядку щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання касаційному оскарженню не підлягає.

Можливість оскарження в касаційному порядку судового рішення щодо видачі дублікату виконавчого документа до виконання передбачена п.17.4 Прикінцевих та перехідних положень до ЦПК України і пов`язується із умовою, що стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки заява про видачу дублікату виконавчого документа подана після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з чим можливість такої видачі пов`язується з поновленням строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, вказане судове рішення після перегляду його в апеляційному порядку касаційному оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» - адвоката Бабенко Наталії Сергіївни - задовольнити частково.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 22 грудня 2018 року - скасувати.

Заяву представника АТ „Ощадбанк" Коваль Катерини Пилипівни про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку пред"явлення його до виконання - задовольнити.

Поновити строк для пред"явлення дубліката виконавчого документа до виконання по цивільній справі № 496/178/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державник ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 16 183 гривні 81 коп. та стягнення судового збору у розмірі 214,60 грн.

Видати дублікат виконавчого документа по цивільній справі № 496/178/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державник ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 16 183 гривні 81 коп. та стягнення судового збору у розмірі 214,60 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 04.06.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова