Справа № 750/5614/19
Провадження № 4-с/750/17/19
У Х В А Л А

05 червня 2019 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Требух Н.В., розглянувши матеріали скарги ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на бездіяльність державного виконавця,

в с т а н о в и л а :

20 травня 2019 року до суду надійшла скарга ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на бездіяльність Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, а саме зобов`язання Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві провести усі необхідні заходи щодо примусової реалізації в рамках виконавчого провадження ВП №57605597 квартири без отримання згоди відповідного органу опіки та піклування.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 23.05.2019 року вказана скарга залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та ЦПК України. Запропоновано скаржнику привести скаргу у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», вірно зазначити сторін, які беруть участь у справі та визначити суб`єкта оскарження, а також зазначити конкретно яким рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, порушено їхні права чи свободи.

03.06.2019 року на адресу Деснянського районного суду м.Чернігова на виконання ухвали про залишення без руху надійшла заява скаржника про виправлення недоліків і долучення виправленої скарги.

Однак, як встановлено недоліки скарги не виправлені, суб`єктом оскарження ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» знову зазначає Оболонський районний відділ ДВС м.Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ( юридична особа), а не державного виконавця чи посадову особу відділу (з зазначенням прізвища, ім.»я, по-батькові), як це передбачено вимогами ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст..447 ЦПК України, якими передбачено право оскарження рішення, дії чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення, а не самого відділу державної виконавчої служби. Отже, скаржником не зазначено правильно суб`єкта оскарження: конкретного державного виконавця чи посадову особу органу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму ВСУ від 26 грудня 2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», суб`єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначені у Законі України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", оскільки відповідно до частини 2 статті 7 цього Закону державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Крім того, скаржником в прохальній частині скарги не зазначено, яке саме рішення, дію чи бездіяльність виконавця ( і якого саме) він оскаржує, скарга в прохальній частині містить лише вимогу про зобов`язання вчинити дію.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 26 грудня 2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 185 ЦПК.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 185, 353, 354 ЦПК України,

у х в а л и л а :

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» вважати неподаною і повернути її разом із доданими до неї документами скаржнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.В.Требух