28.05.2019 Справа № 756/7469/18
Унікальний № 756/7469/18
Провадження № 4-с/756/38/19
У Х В А Л А

21 травня 2019 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Яценко Н.О.,

за участі секретаря - Хоменко І.І.,

представника скаржника - ОСОБА_4

державного виконавця - Клименко Л.В.,

заінтересованої особи - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Миронівського районного відділу державної виконавчої служби України Головного територіального управління юстиції Київської області, заінтересована особа ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Заявник у червні 2018 року через свого представника звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в якій просить: скасувати довідку-розрахунок державного виконавця Миронівського районного відділу державної виконавчої служби України Головного територіального управління юстиції Київської області Клименко Л.В. від 20 квітня 2018 року № 5354 у виконавчому провадженні № 3434098 та скасувати постанови про арешт майна боржника від 03 травня 2018 року, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02 травня 2018 року та 03 травня 2018 року.

В обґрунтування зазначених вимог заявник посилається на те, що у провадженні Миронівського районного відділу державної виконавчої служби України Головного територіального управління юстиції Київської області перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2715 від 13 червня 2002 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини.

Скаржник офіційно працевлаштований, працював з 08 грудня 2004 року по 20 січня 2009 року на підприємстві ДПФ «Еко-Пак», а після звільнення з даного підприємства з 21 січня 2009 року по даний час працює в ТОВ «Діл» на посаді налагоджувальника. Про місце роботи ОСОБА_2 весь час (кожен рік) повідомляв державному виконавцю, сплачував аліменти кожен місяць, а квитанції про сплату надавав щомісячно особисто державному виконавцю.

Однак нещодавно скаржник дізнався, що сума боргу на 01 квітня 2018 року за період з березня 2008 року по квітень 2018 року складає 60 830,88 грн. Він вважає таку суму незаконною, оскільки підстав для нарахування заборгованості по аліментах не було, тому що ОСОБА_2 офіційно працює і звітувався щомісячно про перерахунок аліментів на користь стягувача безпосередньо виконавцю, тобто суб`єкту оскарження.

За вищевказаною скаргою 19 червня 2018 року судом відкрито провадження.

08 квітня 2019 року судом зобов`язано Миронівський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області надати матеріали виконавчого провадження № 3434098.

13 травня 2019 року у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 судом проведено повторний авторозподіл справи, яким головуючим суддею визначено Яценко Н. О .

У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримала та просила задовольнити.

Представник Миронівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області у судовому засіданні просила у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі. Також надала суду на огляд матеріали виконавчого провадження № 3434098.

Стягувач ОСОБА_1 у судовому засіданні просила у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У провадженні Миронівського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області перебуває виконавче провадження № 3434098 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2715 від 13 червня 2002 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини.

У зв`язку з неповним виконанням рішення суду станом на 01 квітня 2018 року за період з березня 2008 року по квітень 2018 року у боржника ОСОБА_2 перед стягувачем ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 60 830,88 грн, що підтверджується відповідною довідкою-розрахунком (а.с.23-24).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Боржник Загородько Ю.П. всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав суду достатніх та належних доказів того, що ним як стороною виконавчого провадження вчинялися всі необхідні дії для погашення заборгованості. Також боржником не спростовано розрахунок заборгованості по аліментам, яка нарахована державним виконавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

На підставі ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

На підставі вказаних норм законодавства державним виконавцем Миронівського районного відділу державної виконавчої служби України Головного територіального управління юстиції Київської області Клименко Л.В. у виконавчому провадженні № 3434098 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02 травня 2018 року для погашення боргу у розмірі 70% з доходу від оренди майна (а.с.25).

Окрім того державним виконавцем 03 травня 2018 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, у якій вирішено стягувати із ОСОБА_2 50% із заробітної плати, а саме 25% для сплати аліментів та 25% для погашення боргу (а.с.26).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Державним виконавцем Миронівського районного відділу державної виконавчої служби України Головного територіального управління юстиції Київської області Клименко Л.В. у виконавчому провадженні № 3434098 винесено постанову про арешт майна боржника від 03 травня 2018 року на суму боргу у розмірі 60 830,88 грн (а.с.27).

Згідно ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

У ході розгляду справи судом встановлено, що на даний час державний виконавець здійснила перерахунок боргу ОСОБА_2 по аліментам, який станом на 03.05.2019 становить 11 277,79 грн. Вказане свідчить про те, що довідка-розрахунок від 20 квітня 2018 року № 5354 на даний час втратила свою чинність, і підстав для її скасування у суду немає.

Проаналізувавши вищевказані спірні постанови, судом встановлено, що станом на 03 травня 2018 року державний виконавець винесла їх в межах своїх повноважень та без порушення прав сторін виконавчого провадження, оскільки боржник тривалий час виконував рішення суду не в повному обсязі, а відтак суд вбачає необхідним та правильним у задоволенні скарги відмовити.

Також суд вважає правильним додати, що після погашення заборгованості по аліментам державний виконавець не позбавлена можливості скасувати спірні постанови у зв`язку з виконанням рішення суду.

Керуючись ст. 4-5, 12-13, 81, 447-453 ЦПК України, на підставі ст. 18, 19, 56, 68, 70, 71, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 28 травня 2019 року.

Суддя: Н.О. Яценко