Справа № 331/8714/17
Провадження 2/331/40/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» травня 2019 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Антоненко М.В.

при секретарі - Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Наше Місто», концерну «Міські теплові мережі», Запорізької міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до КП «Наше місто» Запорізької міської ради, концерну «Міські теплові мережі», Запорізької міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.10.2017 року у квартирі, що знаходиться у спільній частковій власності позивачів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 відбулося затоплення. Про факт затоплення позивачами було сповіщено до контактного центру 15-80.

25.10.2017 року у присутності трьох майстрів діл.№2 АСОЖФ КП «Наше місто» та особи, що проживає у квартирі - ОСОБА_3 було складено акт огляду технічного стану квартири АДРЕСА_3 на предмет залиття.

Серед причин залиття було зазначено наступне: під час заповнення магістральної мережі опалення будинку теплоносієм, невідомими особами було відкрито вентиль для скиду води із системи, в результаті чого відбулося залиття квартири АДРЕСА_3 з горищного приміщення.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник має право доручати повністю або частково розпоряджатися та управляти належним йому майном відповідно до закону та договору балансоутримувачу або управителю.

Так, відповідний будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на момент залиття перебував на балансі КП «Наше місто» Запорізької міської ради.

У свою чергу, відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку забезпечує управління майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

А отже, відповідальність за експлуатацію будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , несе КП «Наше місто» Запорізької міської ради.

При цьому, під час здійснення управління майном КП «Наше місто» Запорізької міської ради надає послуги власнику майна та споживачам. Відкриття сторонніми особами вентилю для скиду води із системи є фактично неналежним забезпеченням схоронності майна будинку та неправильної експлуатації горищного приміщення, зокрема, комунікаційних систем, що на ньому знаходяться.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Також Виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень.

Таким чином, відкритий вентиль для скиду води із системи під час заповнення магістральної мережі опалення будинку теплоносієм є фактично наслідком неналежного контролю з боку теплопостачальної організації, а саме Концерну «Міські теплові мережі», за технічним станом інженерного обладнання будинку. Оскільки Концерн «Теплові мережі» як виконавець житлово-комунальної послуги з централізованого опалення перед початком заповнення магістральної мережі опалення будинку теплоносієм повинен був перевірити справність вентилю та забезпечити його закриття. Нездійснення відповідних дій працівниками Концерну «Теплові мережі» призвело до залиття квартири АДРЕСА_3 з горищного приміщення.

При цьому, відповідно до п.6 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить забезпечення населення житлово-комунальними послугами необхідного рівня та якості.

А отже, у зв`язку з вищезазначеним, можна дійти висновку, що Позивачам було надано неякісні житлово-комунальні послуги. Через це доречним є залучення у якості співвідповідача також і Запорізької міської ради.

При цьому, таке неякісне надання послуг, що спричинило затоплення, як наслідок потягло за собою руйнування меблів у квартирі Позивачів та формування плісняви, яка має шкідливий ефект на здоров`я людини. А у зв`язку з тим, що відповідне житло є єдиним місцем для проживання зареєстрованих в ньому осіб, вони вимушені дихати токсичними речовинами, які є небезпечними та можуть спричинити ушкодження шкіри, слизових оболонок.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Окрім цього, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Враховуючи вищенаведене, діяння співвідповідачів порушують не тільки положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а й Закон України «Про захист прав споживачів».

При цьому, відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Також, відповідно до ст. 1209 ЦК України виконавець робіт (послуг) зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній особі внаслідок недоліків робіт (послуг). При цьому, відшкодування шкоди не залежить від вини виконавця робіт (послуг), а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах.

Відповідно до ст. 1210 ЦК України шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем.

З метою визначення майнової шкоди, спричиненої діями Відповідачів була проведена оцінка збитку. За відповідною оцінкою розмір збитків становить 43 314,74 грн. (сорок три тисячі триста чотирнадцять грн. 74 коп.).

Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (майнової) шкоди, №4 від 31.03.1995 року, моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні прав, наданих споживачам.

Зазначені вище діяння співвідповідачів спричинили пошкодження майна Позивачів, яке має особливе значення для них, що, у свою чергу, стало наслідком їх душевних страждань.

Окрім цього, Позивачі не можуть приймати у гості своїх онуків, оскільки підлога покрита пліснявою, що виникла у результаті затоплення.

В цілому, наслідки від затоплення негативно впливають на настрій, психологічний стан Позивачів. У зв`язку з цим, завдана моральна шкода оцінюється у розмірі 10 000,00 грн.

Посилаючись на вищенаведені обставини позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять суд стягнути з відповідачів солідарно збитки на їх користь у розмірі 43 314, 74 грн. (сорок три тисячі триста чотирнадцять грн. 74 коп.), а також завдану моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.)

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позов підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представники відповідачів концерну «Міські теплові мережі», Запорізької міської ради в судовому засіданні проти позову заперечували, вважали що позов подано до неналежних відповідачів.

Представник КП «Наше місто» Запорізької міської ради в судовому засіданні проти позову заперечувала, надала суду письмовий відзив, в якому зазначено, що 25 травня 2016 р. Запорізькою міською радою було прийняте рішення №25 про створення комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради.

Відповідно до Статуту підприємства метою діяльності є здійснення відповідно до вимог чинного законодавства функцій управління та утримання в господарському віданні, переданих йому за договором з власником житлових будинків, споруд та іншого майна; забезпечення належного рівня житлово-комунального обслуговування населення, створення відповідних умов проживання; забезпечення безперебійної роботи технічного обладнання житлових будинків; забезпечення дотримання квартиронаймачами, власниками приватизованих квартир, орендарями та власниками нежилих приміщень обов`язків, передбачених відповідними договорами.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 494 від 26.08.2016р. «Про вилучення об`єктів житлового та нежитлового фонду, об`єктів благоустрою та обладнання з господарського відання МКП «Основаніє» та передачу в господарське відання комунального підприємства «Наше місто» та затвердження актів приймання-передачі» затверджено акти приймання-передачі об`єктів житлового та нежитлового фонду з господарського відання МКП «Основаніє» до господарського відання К11 «Наше місто» згідно з додатками 1, 2, 3.

24 червня 2016 р. виконавчим комітетом Запорізької міської ради прийняте рішення №311 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг», відповідно до якого комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради з 01 вересня 2016 року є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

24 жовтня 2017р. до Контакт-центру 15-80 надійшло звернення № 89502 від мешканців квартири АДРЕСА_3 щодо залиття.

Встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_3 сталося в наслідок виникнення аварійної ситуації при заповненні магістральній мережі опалення будинку теплоносієм невстановленими особами було відкрито вентиль для скидання води з систем, в результаті чого сталося залиття квартири з горищного приміщення.

В результаті обстеження в квартирі встановлено наступне:

- Кухня (площа, 11,4 м.2 згідно інвентарної справи) стеля - дворівнева з ГКЛ з вбудованими світильниками спостерігається замокання на площі 5,4 м2., крапельна течія води з вбудованих світильників: стіни в/емульсійне фарбування по шпакльованій поверхні, слідів замокання не спостерігається, під.- а керамічна плитка.

Гостинна кімната (площа, 25,7 м.2 згідно інвентарної справи поєднана з кухнею) стеля - дворівнева ГКЛ окраска в/емульсійна, спостерігаються сліди залиття і відшарування краски на площі 10,2 м2 а також крапельна течія води з стельового світильника, стіни - в/емульсійна окраска по шпаклівці мають - і залиття площа 3,6 м2 : підлога - паркет спостерігаються сліди залиття на площі 18,6 м2. В інших кімнатах залиття не спостерігається.

Аварійно-ремонтна служба здійснює усунення аварійних ушкоджень систем водопроводу, опалення і каналізації, що перебувають у власності або на обслуговуванні організацій, що обслуговуються аварійною службою.

Згідно пунктом 2.9.9. Правил - при надходженні сигналів про аварію або ушкодження магістрального водопроводу, каналізації, теплопостачання, телефонної Мережі, підземної електросилової електричне мережі, трансформаторних підстанцій і ввідних шаф, газопроводів і газового обладнання аварійна служба зобов`язана повідомити у відповідні спеціалізовані підприємства, їх аварійні служби і простежити за виконанням необхідних робіт зазначеними службами до повної ліквідації аварій.

Актом складеним працівниками МАС КП «Запоріжремсервіс» встановлено , що 24.10.2017 р. згідно заявки № 89502, працівниками МАС була усунена аварійна ситуація.

Тобто, аварія була усунена в установлені строки з дотриманням вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Технічне обслуговування мереж холодного водопостачання, водовідведення, гарячого водопостачання та централізованого опалення житлових будинків балансоутримувачем яких є комунальне підприємство «Наше місто», з 01.09.2016 року здійснює Концерн «Міські теплові мережі» на підставі рішення виконавчого комітету «Запорізької міської ради від 28.07.2016. р №405 «Про надання дозволу а виконання послуг».

Рішенням Запорізької міської ради „ Про створення Комунальних підприємств теплових мереж" від 11.01.2002 року № 17 створено Концерн „ Міські теплові мережі".

Концерн „Міські теплові мережі" з 11.01.2002 року являється виконавцем, виробником і постачальником гарячого водопостачання для побутових потреб населення у м. Запоріжжя.

26 вересня 2016 року між Концерном «МТМ» та Комунальним підприємством «Наше місто» ЗКІ укладено Договір № 08/2016/09/от «Про технічне обслуговування мереж гарячого водопостачання та мереж централізованого опалення.

Згідно п. 1.2. предметом надання послуг є технічне обслуговування мереж гарячого водопостачанні та мереж централізованого опалення.

Пунктом 4.4. Договору визначено , що «Перелік, періодичність, обсяг , строки , основні умови і якість надання послуг повинні відповідати умовам, вказаним в існуючій технічній документації, яка є додатком до ДКТ.

Пунктом 5.3.10. договору визначено, що Виконавець надає послуги з технічного обслуговувань гарячого водопостачання та мереж централізованого опалення в межах визначених Постановою Кабінет міністрів України від 01.06.2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів житлово-комунальні послуги», а саме: «Внутрішньо будинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або ( у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходяться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку) нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).

Згідно п. 5.3.11 Договору Виконавець зобов`язується забезпечити якісне надання послуг до умов цього договору та додатків до нього.

Позивачами до позовної заяви на підтвердження вартості ремонтно- відновлювальних робіт у квартирі АДРЕСА_3 після залиття квартири додано Звіт про оцінку збитку, складений Приватним підприємством

«Консалтингової фірми Експоком».

Згідно зведеного кошторисного розрахунку Приватного підприємства «Консалтингової фірм ЕКСПОКОМ» вартість будівельних робіт по відновленню квартири АДРЕСА_3 після залиття становить 43314,74 грн.

Доводи позивачів щодо розміру матеріальної шкоди, а саме у сумі 43314,74 грн., на думку відповідача є безпідставними, оскільки надано договірну ціну на проведення ремонтних робіт квартири в цілому, а не на проведення робіт для усунення пошкоджень в результаті залиття, вартості цих робіт та матеріалів.

В відомостях про договірну ціну взяті тільки високоякісні матеріали без врахування того, які у позивача були до залиття.

Матеріальна шкода від залиття передбачає визначення вартості відновлювального ремонту тобто відшкодування збитків завданих залиттям, а не здійснення ремонту всієї квартири.

Абз. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається на підставі реальної вартості пошкодженого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженого майна.

З`ясування обставин про причини залиття квартири позивача можливі при наявності експертного судового будівельно-технічного висновку, який би підтвердив або спростував доводи і вказав би на причину залиття - відмовилися.

Згідно з вимогами частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) Протиправної поведінки;

2) шкоди та її розміру;

3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана та шкодою;

4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

У п. 5 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (із змінами) зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування морально (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Главою 82 ЦК передбачені, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 р. передбачено що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню за умови що дії останньої біли неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від її наявності.

Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши надані письмові докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 24.10.2017 року у квартирі, що знаходиться у власності позивачів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 відбулося затоплення.

25.10.2017 року комісією у складі трьох майстрів діл.№2 АСОЖФ КП «Наше місто» та особи, що проживає у квартирі - ОСОБА_3 було складено акт огляду технічного стану квартири АДРЕСА_3 на предмет залиття.

Згідно акту, причиною залиття було зазначено наступне: під час заповнення магістральної мережі опалення будинку теплоносієм, невідомими особами було відкрито вентиль для скиду води із системи, в результаті чого відбулося залиття квартири АДРЕСА_3 з горищного приміщення.

Відповідно до Звіту «Про оцінку збитку завданого при залитті стін, підлоги та стелі в кімнаті № 5, розташованій в АДРЕСА_3 » від 30.11.2017 р. (реєстраційний номер 10112017_64), складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП КФ «Експоком», розмір збитків становить 43 314,74 грн. (сорок три тисячі триста чотирнадцять грн. 74 коп.).

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, це означає, що власник повинен не лише користуватися майном, вилучати з нього корисні властивості, але й нести відповідальність перед суспільством за належне використання цих прав.

Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території , затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово- комунального господарства від 17.05.2005 № 76, зареєстрованим в Мін`юсті 25.08.2005 за № 927/11207 визначено, що у разі залиття , аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити данні про подію, які відбулись, наслідки таких подій, причина залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб у присутності яких такий акт складено.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою КМ України від 8 серпня 1992 року № 572 (зі змінами затвердженими постановою КМ України від 24 січня 2006 року : власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Факт та причини залиття підтверджено актом від 25.10.2017 року.

Згідно з частинами першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювана шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник має право доручати повністю або частково розпоряджатися та управляти належним йому майном відповідно до закону та договору балансоутримувачу або управителю.

Так, будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на момент залиття перебував на балансі КП «Наше місто» Запорізької міської ради.

У свою чергу, відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку забезпечує управління майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Відповідно до 4.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Також Виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень.

В судовому засіданні встановлено, що балансоутримувачем будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є відповідач КП «Наше місто», а отже, відповідальність за експлуатацію будинку, несе саме КП «Наше місто» Запорізької міської ради.

Враховуючи наведене, суд погоджується з думкою представників концерну «Міські теплові мережі» та Запорізької міської ради, що концерн «Міські теплові мережі» та Запорізька міська рада не несуть відповідальності за заподіяну шкоду і тому є неналежними відповідачами по справі.

Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків.

Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.

Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Враховуючи те, що позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 доведено факт залиття квартири, а відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів на спростування своєї вини у заподіянні шкоди, позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

Згідно з пунктів 8 та 9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоді а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно зі ст.23 ЦК моральна шкода може полягати: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтво або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправно поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням пошкодженням її майна;4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи; 5) в інших формах завдання кривди особі.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р. №4 «судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди (немайнової) шкоди» мора. шкода може полягати зокрема у моральних переживаннях, пов`язаних з порушенням права власності (п. 3). В пункті 4 даної Постанови зазначено, що відповідно до ст.137 ЦПК у позо заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характер обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану (п.9).

Судом встановлено вину відповідача КП «Наше місто» та факт наявності душевних страждань позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , спричинених внаслідок незаконних дій відповідача, враховано те, що пошкоджено майно позивачів, яке має особливе значення для них. Позивачі не можуть приймати у гості своїх онуків, оскільки підлога покрита пліснявою, яка виникла у результаті затоплення, тобто наслідки від затоплення негативно впливають на настрій, психологічний стан позивачів.

Разом з цим, суд зауважує, що розмір моральної шкоди є дещо завищеним, а тому з КП «Наше місто» слід стягнути на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Наше Місто», концерну «Міські теплові мережі», Запорізької міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Наше Місто» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду в розмірі 43314,74 (сорок три тисячі триста чотирнадцять) гривень 74 копійки.

Стягнути з Комунального підприємства «Наше Місто» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 завдану моральну шкоду в розмірі 3000 грн. (три тисячі) гривень.

Стягнути з Комунального підприємства «Наше Місто» на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, місце знаходження вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601, отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев*ять) грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.В. Антоненко