Справа № 686/2129/17
Провадження № 2/686/339/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Хмелівській Л.В.

за участі відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 16205 гривень 55 копійок. На обґрунтування своїх вимог представник позивача вказав, що відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 07.05.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 21600 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банк і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував та заборгованість за кредитним договором станом на 31.10.2016 року становить 16205 гривень 55 копійок, яка складається з: 6105 гривень 14 копійок тіло кредиту; 3407 гривень 69 копійок проценти за користування кредитом; 5444 гривень 84 копійки заборгованість за пенею; 500 гривень штраф (фіксована частина); 747 гривень 88 копійок - штраф (процентна складова).

Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позову, проти постановлення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 07.05.2007 року ОСОБА_3 дійсно підписала в банку заяву про відкриття рахунку та видачу банківської дебетної картки із встановленим кредитним лімітом. Дана заява була запропонована банком і вона погодилась на її отримання. Форма заяви була надана банком. У формі заяви у розділі «Платіжна картка» вказано: «тип карти НОМЕР_1 . Валюта: гривня. Тип кредитного ліміту: фінансовий. Сума кредитного ліміта: 250, 00. Базова процентна ставка: 22,8 із розрахунку 360 днів в році. Розмір комісії за кредитне обслуговування 1% від суми заборгованості. Строк дії кредитного ліміту відповідає терміну дії карти. Порядок погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Погашення заборгованості по кредитному ліміту відбувається шляхом внесення коштів на карту клієнта так і списанням банком коштів з дебетової карти №120261. Вона користувалась кредитними коштами та погашала виниклу кредиторську заборгованість по договору б/н від 07.05.2007 року.

Разом з тим, починаючи із грудня 2015 року її рахунок та картка були заблоковані банком. Її усні звернення до ПАТ КБ «ПриватБанк» про розблокування рахунку не дали результатів , причини не повідомлялись. Їй було запропоновано звертатись на пряму лінію ПАТ КБ «ПриватБанк» за номером концентру 3700, що нею неодноразово і робилось. Ні перемовини із банком, ні дзвінки до концентру не дали свого результату. При зверненні до відділень банку для зарахування коштів на рахунок з метою погашення кредиторської заборгованості. Банком повідомлялось, що операції по картці вони робити не можуть оскільки картка заблокована банком і не має можливості вчиняти операції, в комп`ютері відсутні відомості по її рахунку.

Таким чином, суми процентів, штрафів, пені, які були нараховані по договору б/н від 07.05.2007року із грудня 2015 року не підлягають стягненню, оскільки було допущено прострочення з вини банку.

У доданих позивачем до позову розрахунках заборгованості за договором б/н від 07.05.2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 станом на червень 2016 року заборгованість за виданим кредитом становить 10595,23 гривень. Що дивним чином співпадає із листом, про погашення заборгованості по договору №SAMDNS667 від 25.04.2007 року. Але в позовні заяві жодним чином не згадується про цей договір. Такі ж дані зазначено позивачем у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта ОСОБА_1 (картрахунок 016294 від 25.04.2007 року).

Таким чином, розрахунок заборгованості наданий суду на підтвердження вимог позивача про стягнення боргу за договором №б/н від 07.05.2007 року вчинено у відповідності до договору №SAMDNS667 від 25.04.2007 року.

Договір б/н від 07.05.2007 року укладався із ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 вона стала у 2009 році після одруження, а тому із нею не міг бути укладений договір №SAMDNS667 від 25.04.2007 року, оскільки вона не носила прізвище ОСОБА_5 .

Крім того, в позовній заяві позивач посилається, що по договору №б/н від 07.05.2007 року кредитний ліміт встановлено у сумі 21600, 00 грн., але відповідно наданої самим позивачем заяви (договору) №б/н від 07.05.2007 року розділ «Платіжна карта» він встановлений у розмірі 250,00 гривень..

Вказаний ліміт міститься у доданій до позову довідці про зміну умов кредитування, але по договору №SAMDNS667 від 25.04.2007 року, який не має відношення до справи. ОСОБА_3 у 2007 році не могла його укласти із банком. Вона звертає увагу на те, що в позовній заяві позивач просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість по договору б/н від 07.05.2007 року, а докази надає по договору №SAMDNS667 від 25.04.2007 року, який відповідачка не могла укласти з банком, оскільки, на той час в неї було прізвище ОСОБА_6 . Таким чином, не можливо із наданих позивачем суду доказів достеменно встановити заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором б/н від 07.05.2007 року, а тому, у позові необхідно відмовити.

Заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 07.05.2007 року ОСОБА_3 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 07.05.2007 року.

16.05.2017 року ПАТ «ПриватБанк» повідомив суд, що дебетна карта

ОСОБА_1 №120261 була заблокована 08.05.2013 року.

Відповідно до довідки виданої АТ КБ «ПриватБанк», яка надійшла до суду 19.10.2018 року, судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було підписаний кредитний договір №б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: номер картки НОМЕР_2 , дата відкриття 25.04.2007 року; номер картки НОМЕР_3 , дата відкриття 06.05.2011 року; номер картки НОМЕР_4 , дата відкриття 29.07.2011 року; номер картки НОМЕР_5 , дата відкриття 12.01.2015 року; номер картки НОМЕР_6 , дата відкриття 15.05.2015 року.

На підтвердження заборгованості ОСОБА_1 по договору №б/н від 07.05.2007 року позивачем надано до суду розрахунок заборгованості по договору №SAMDNS667 від 25.04.2007 року, що укладений із ОСОБА_3 , який не може будити допустимим доказом по справі.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі сторони позивача не надано до суду доказу тому, що 07.05.2007 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, а також, що існує заборгованість по вказаному договору.

За таких обставин позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.. ст.. 526, 1054 ЦК України, ст 4, 12, 81, 258, 280, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного тексту судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» 01001. м. Київ

вул. Грушевського 1Д, , рах.№ НОМЕР_7 ,

МФО №305299;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , ід.н. НОМЕР_8 .

Повний текст рішення складено 12.02.2019 року.

Суддя: