Справа №: 164/616/19
Категорія: 307020000
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що він являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 позивач у встановлений законом термін фактично прийняв спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, які свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_2 , ні за законом, ні за заповітом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Окрім іншого майна, ОСОБА_2 належали житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які вона успадкувала після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила у володіння та управління спадковим майном, а також право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на земельну ділянку, площею 0.2500 га, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться в АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 0.3500 га, що призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в АДРЕСА_1, які були виділеніОСОБА_3 у власність згідно рішення Годомичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 17/6 від 26.10.1993 року. Заяви про відмову від спадщини ОСОБА_2 не подавала. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом після смерті ОСОБА_3 не має. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , а також право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на земельну ділянку, площею 0.2500 га, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться в АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 0.3500 га, що призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в АДРЕСА_1, які були виділеніОСОБА_3 у власність згідно рішення Годомичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 17/6 від 26.10.1993 року.

Позивач ОСОБА_1 , представник відповідача - Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 селищна рада не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 та представника відповідача - Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно абзацу 6 п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ,,Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 . Рішенням Годомичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 17/6 від 26.10.1993 року ОСОБА_3 було передано безкоштовно у власність земельну ділянку, площею 0.2500 га, яка призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться по АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 0.3500 га, що призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в АДРЕСА_1. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті дочка спадкодавця - ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила у володіння та управління спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини ОСОБА_2 не подавала. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом після смерті ОСОБА_3 не має. Переоформити спадкове майно на себе ОСОБА_2 не встигла, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 позивач у встановлений законом термін фактично прийняв спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини ОСОБА_1 не подавав. Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, які свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_2 , ні за законом, ні за заповітом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 від 14.01.1998 року та серії НОМЕР_2 від 11.05.2016 року, свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 11.09.1966 року, свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 від 8.09.1966 року та серії НОМЕР_5 від 28.10.2016 року, довідок Годомичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 816, № 818 від 27.10.2016 року, довідок Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області № 244, № 245 від 7.03.2019 року, витягу з погосподарської книги № 1 за 2016-2020 роки Годомичівського старостинського округу № 2 Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області, нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 115/02-31 від 19.02.2019 року, технічного паспорта на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , рішення Годомичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 17/6 від 26.10.1993 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 604/01-16 від 13.05.2019 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_3 , фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_1

Суд вважає, що оскільки позивач ОСОБА_1 , являючисьспадкоємцем за законом, має право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на земельну ділянку, площею 0.2500 га, що призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться по АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 0.3500 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в АДРЕСА_1, що були виділені спадкодавцю ОСОБА_3 у власність згідно рішення Годомичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 17/6 від 26.10.1993 року, слід визнати за ним право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки.

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1261, 1268-1270, 1296 Цивільного кодексу України, ст.ст. 524-527, 530, 548-549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на земельну ділянку, площею 0.2500 га, що призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, знаходиться по АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 0.3500 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, знаходиться в АДРЕСА_1, що були виділені у власність згідно рішення Годомичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 17/6 від 26 жовтня 1993 року, які належали ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя районного суду О.В. Невар