Справа № 361/3414/18
Провадження № 2/361/1710/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 червня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Коваль А.В., без участю сторін, розглянувши в місті Бровари цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту № 401/49/2006/-А, укладеним 16.01.2007 р. між ним і відповідачем, в сумі 10198,95 доларів США, в тому числі заборгованість за кредитом, за відсотками, мотивуючи тим, що позивач видав відповідачу кредит, відповідач кредит отримав, але допустив прострочення в платежах згідно графіку, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість по тілу кредиту, по сплаті відсотків у вказаній сумі.

Відповідач позов не визнав, у заяві про скасування заочного рішення послався на те, що дійсно мав заборгованість по кредиту за вказаним договором, але погасив більшу його частину, у подальшому за борги перед банком за даним договором, виконавчою службою у нього був вилучений транспортний засіб (автомобіль Деу Ланос), який він купив за кредитні кошти, отримані за даним договором кредиту, і який був проданий в межах виконавчого провадження, а кошти , виручені від продажу, були передані позивачу на погашення кредиту. Він вважає, що після продажу автомобіля кредитні зобов`язання були ним повністю виконані, про що йому було повідомлено в банку при звірці заборгованості.

Також відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності, пославшись на те, що в договорі кредиту було визначено строк повернення кредиту - до 15.01.2012р. , натомість позивач даний позов подав до суду 11.06.2018р. , явно і набагато пропустивши строк позовної давності без поважних причин. Тому просив у позові відмовити.

Позивач з даного приводу ніяких пояснень, відповіді, не надав, доказів на спростування даних доводів відповідача не представив.

З договору кредиту № 401/49/2006/-А від 16.01.2007 р. вбачається, що між АКБ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу (позичальнику) кредит у сумі 8116,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом 12,5% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 15.01.2012 року, на умовах щомісячної сплати процентів і повернення частини кредиту згідно графіку, призначення кредиту для купівлі транспортного засобу марки Daewoo, марки Lanos TF69Y (п.1.1, 1.2 договору). Згідно п. 3.3.4 позичальник зобов`язався сплачувати кредит із нарахованими процентами в строки та в розмірі передбачені п.1.1, 2.5 Договору та згідно із Графіком. Згідно п. 3.3.9 позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше кінцевого строку повернення, вказаного у п.1.1, або достроково повернути кредитору в повному обсязі свою заборгованість за цим договором, а також погасити вимоги кредитора, в тому числі але не виключно кредит, проценти, комісії, неустойку (пеню, штрафи). Пунктом 6.1 передбачено, що договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Графіком (додатком до договору) були визначені троки і суми поточних платежів за кредитом, останній платіж датувався січнем 2012 року.

У подальшому між АКБ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 була укладена додаткова угода про внесення змін до договору кредиту № 401/49/2006/-А від 16.01.2007 р., яким з 20.10.2008 р. збільшено відсоткову ставку за користування кредитом до 13,5 % річних. Інші суттєві умови договору кредиту № 401/49/2006/-А від 16.01.2007 р. залишені без змін, також сторонами встановлено, що додаткова угода є невід`ємною частиною договору кредиту № 401/49/2006/-А від 16.01.2007 р.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи 14.06.2010р. змінено назву кредитора на ПАТ «Укрсоцбанк». Згідно витягу із статуту АТ «Укрсоцбанк» 26.04.2018 р. загальними зборами акціонерів ПАТ «Укрсоцбанк» було прийнято рішення про зміну типу товариства з публічного на приватне та про зміну найменування з банку з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Укрсоцбанк». Той факт, що позивач є належним, відповідач не оспорив.

Факт укладення кредитного договору і прийняття позичальником всіх умов його кредитування підтверджується наявністю підписів відповідача у договорі, графіку, анкеті позичальника.

Позивачем наданий розрахунок заборгованості, з якого видно наявність прострочення в платежах по поверненню кредиту, по сплаті відсотків. З розрахунку видно, що останній платіж позичальником здійснений у грудні 2008року. В графі залишок заборгованості по кредиту на 17.01.2007р. значиться сума 8116, далі сума зменшується. Станом на передостанню дату в розрахунку (15.01.2012р.) залишок заборгованості по кредиту значиться в сумі 151 (у валюті кредитування). Останній (наступний за вказаним записом) запис датується 20.05.2018р. в графі залишок заборгованості по кредиту рахується 0,00.

В таблиці заборгованість і нарахування процентів, відповідно у графах «дата початку розрахунку», «дата закінчення розрахунку» і «залишок по кредиту» третій з кінця запис: « 21.12.2011 (початок розрахунку), 15.01.2012 (кінець розрахунку), 4568,54 (залишок заборгованості по кредиту)»» наступний запис: «16.01.2012 (початок розрахунку) 17.11.2017 (кінець розрахунку) 4719,54 (залишок заборгованості по кредиту)», останній запис « 18.12.2017 (початок розрахунку) 20.05.2018 (кінець розрахунку) 4719,54 (залишок заборгованості по кредиту)». «Нараховано відсотків» : запис від 15.01.2012: 44,54; наступний (передостанній) запис від 17.12.2017: 3828,14; останній запис від 20.05.2018р.: 272,56».

В таблиці погашення відсотків: передостанній запис від 29.12.2009 : 58,93 еквівалент грн..429,77; останній запис від 4.08.2017: 1,15, еквівалент 29,77грн.

В таблиці «нарахування пені за несвоєчасне погашення кредиту» пеня нарахована за період з 21.05.2017р. по 2.03.2018р. в сумі 35517,04грн.

В таблиці «нарахування пені за несвоєчасну сплату відсотків» пеня нарахована за період з 21.05.2017р. по 20.05.2018р. в сумі 38694,28грн.

З аналізу даних таблиць і розрахунків дійсно можна встановити, що будь які операції по даному кредитному договору, по даному рахунку в період після кінцевої дати повернення кредиту, зазначеної у договорі і у графіку повернення кредиту та сплати відсотків (після січня 2012року) не відбувались. В тому числі не відбувалось погашень вказаних сум позичальником.

Відповідач в межах даної справи не надав суду доказів на підтвердження повного виконання ним зобов`язань за даним договором кредиту і не надав суду доказів на підтвердження вказаних ним обставин (звернення стягнення на автомобіль, повний розрахунок з банком по даному кредиту). Позивач дану обставину не визнав, але і не спростував. З наданого розрахунку цього також не вбачається.

Згідно ст.627 ЦК - сторони є вільними в укладанні договору. Згідно ст.638, ст..639 ЦК якщо сторони досягли домовленості і уклали договір, в якому передбачені певні зобов`язання, то вони мають виконуватись і вважатись такими, що момент домовленості настав. Згідно ч.1ст.631 ЦК- строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки у відповідності з договором. Згідно ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач просить застосувати позовну давність і відмовити у позові про стягнення заборгованості з причини пропуску позивачем строку позовної давності.

Згідно ст..256 ЦК України, - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст..257 ЦК - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст..258 ЦК - для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, зокрема позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст.258).

Згідно ст. 261 ЦКУ перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ст.266 ЦКУ зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Як видно з умов договору, зокрема щодо строку кредитування і зазначеної у договорі дати кінцевого повернення кредиту (січень 2012р.), як видно з графіку платежів і дати останнього платежу позичальника (2009р.), право вимоги для кредитора по кожному поточному , зазначеному у графіку платежу для нього настав після прострочення, тобто з 2009року, і остаточно за кредитом після кінцевої дати повернення кредиту - з 16.01.2012р.

Будь яких дій, які б розглядались як підстава для переривання перебігу позовної давності, позичальник не здійснив. Інших обставин для переривання чи зупинення перебігу позовної давності не встановлено, принаймні позивач в межах даної справи не довів наявності таких обставин, які передбачені в статтях 263, 264 ЦК України.

Позивач подав позов до суду в червня 2018 року, тобто за збігом понад шість років з початку перебігу позовної давності за даними вимогами до відповідача.

Згідно ч.4 ст.267 ЦКУ сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч.5ст.267 ЦКУ якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позивач не довів наявності у нього поважних причин пропуску строку позовної давності.

Строк позивачем пропущений явно, на тривалий період, без поважних причин.

Тому є підстави для відмови у позові у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності за даними вимогами.

Оскільки суд відмовляє у позові, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У позові Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 401/49/2006/-А від 16.01.2007р. відмовити.

Дані про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (м.Київ, вул. Ковпака,29, ідентифікаційний код 00039019);

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Повне рішення виготовлене 07.05.2019р.

Суддя Т.В. Селезньова