Провадження № 22-ц/4808/642/19
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Ясеновенко Л.В., Томин О.О.

секретаря Бойчука Л.М.

з участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Івано-Франківської обласної дитячої клінічної лікарні на рішення Івано-Франківського міського суду від 07 березня 2019 року, в складі судді Шамотайла О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної дитячої клінічної лікарні про нарахування та виплату індексації заробітної плати та стягнення компенсації втрати частки заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 01.08.2001 року по 31.01.2003 року проходила інтернатуру на посаді лікаря-інтерна в Івано-Франківській обласній дитячій клінічній лікарні (далі ОДКЛ), а з 17.02.2003 року по даний час працює на посаді лікаря-анестезіолога дитячого відділення інтенсивної терапії новонароджених дітей ОДКЛ.

У квітні 2018 року на підставі колективного звернення працівників відділення інтенсивної терапії новонароджених дітей ОДКЛ було проведено інспекційне відвідування Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області, за результатами якого було виявлені численні порушення трудового законодавства та складено припис про усунення виявлених порушень від 18.04.2018 року Даним приписом встановлено, що відповідачем у порушення вимог ч. 6 ст. 95 КЗпП України не проведено індексацію заробітної плати працівників ОДКЛ.

27.07.2018 року Управління Держпраці в Івано-Франківській області провело повторне інспекційне відвідування, за результатами якого 09.08.2018 року було складено припис про усунення виявлених порушень, яким встановлено, що позивачу не виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі посадового окладу під час надання основної щорічної відпустки у 2013 році, а також виявлено, що відповідачем не проводилась індексація заробітної плати позивачу у 2004 році, у 2006 році, 2008-2010 роках, у 2014-2016 роках. Окрім того приписом встановлено порушення строків нарахування та виплати індексації.

Позивач просила зобов`язати Івано-Франківську ОДКЛ нарахувати та виплатити їй індексацію заробітної плати за 2004 рік, січень-березень, липень - жовтень, грудень 2006 року, січень-червень, вересень-грудень 2008 року, 2010 рік, 2014 рік, січень-серпень 2015 року та 2016 рік, а також стягнути з відповідача на її користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати в розмірі 1580,22 грн. і допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 07 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Івано-Франківську ОДКЛ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за 2004 рік, січень-березень, липень - жовтень, грудень 2006 року, січень-червень, вересень-грудень 2008 року, 2010 рік, 2014 рік, січень 15 червня 2015 року та травень -грудень 2016 року.

Стягнуто з Івано-Франківської ОДКЛ на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати в розмірі 1580,22 грн.

Рішення суду в межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання судових витрат.

В решті вимог позову відмовлено.

Івано-Франківська ОДКЛ на рішення суду подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Представник апелянта вказав, що суд при постановленні рішення безпідставно взяв до уваги припис Управління Держпраці про усунення порушень умов щодо здійснення виплати індексації №ІФ1431/343/АВ/П від 09.08.2018 року, оскільки в даному приписі управління Держпраці зазначено, що згідно розрахункових листків лікарів дитячих анестезіологів, в тому числі ОСОБА_1 , індексацію заробітної плати не проводили у 2004р., 2006р., 2008-2010 р.р., 2014-2016 р.р., тобто дані періоди стосуються та прописані для кількох лікарів, а не саме позивачки ОСОБА_1

Представник апелянта також зазначив, що управління Держпраці в Івано-Франківській області в листі від 04.04.2019 року №04-13/15-10/2523 щодо уточнення результатів попередньої перевірки зазначили періоди, коли ОСОБА_1 не виникало право на індексацію, а саме з січня по червень та вересень по листопад 2004 року; 2005 рік; з січня по березень, з липня по жовтень та в грудні 2006 року; 2007 рік; з січня по червень та з жовтня по грудень 2008 року; з січня 2011 року по березень 2014 року; з лютого 2015 року по травень 2016 року. Лікарня вже провела нарахування та виплату індексації заробітної плати ОСОБА_1 відповідно до порядку 1078 про що свідчать додатки до апеляційної скарги.

Що стосується компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати, то підставою для виплати матеріальної допомоги на оздоровлення є заява працівника про виплату допомоги, оскільки позивач у 2013 році таку заяву на відміну від інших працівників не подавала, а тому нарахування та виплата матеріальної допомоги на оздоровлення позивача не проводились.

У 2018 році ОСОБА_1 виплачена матеріальна допомога на оздоровлення за вересень 2013 року на підставі припису управління Держпраці в Івано-Франківській області №ІФ 1431/343/АВ/П від 09.08.2018 року. В зв`язку з цим компенсація за несвоєчасну виплату матеріальної допомоги у ОСОБА_1 відсутня, як і відсутні підстави для компенсації несвоєчасно виплаченої індексації, оскільки суми індексації нараховувались та виплачувались одного і того ж місяця.

Апелянт вважає, що позивач не навела конкретних розрахунків та не довела своїх позовних вимог, тому просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на невиконання відповідачем приписів управління Держпраці від 18.04.2018 року та від 09.08.2018 року, якими встановлено, що відповідач не нарахував та не виплатив позивачці індексацію заробітної плати за 2004 рік, частково у 2006 році, у 2008 році, у 2010 році та 2014-2016 роках.

Рішенням суду першої інстанції встановлено, що вищевказані приписи в частині невиплати індексації заробітної плати працівникам відповідачем не оскаржено, що свідчить про визнання ним факту порушення трудового законодавства щодо виплати позивачу індексації та матеріальної допомоги на оздоровлення.

У судове засідання апеляційного суду представник Івано-Франківської обласної дитячої клінічної лікарні не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заперечили вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обгрунтованість висновків суду першої інстанції.

Вислухавши суддю доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 Н ОСОБА_4 ., перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що позивач надала суду достатньо доказів того, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства належним чином не нараховувалась та не виплачувалась індексація заробітної плати у період з 2004 по 2016 роки, а також позивачу несвоєчасно виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення у зв`язку з чим остання має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати.

З таким висновком погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що з 17.02.2003 року по даний час ОСОБА_1 працює в Івано-Франківській обласній ОДКЛ на посаді лікаря анестезіолога дитячого відділення інтенсивної терапії новонароджених дітей (а.с.15,16).

Встановлено, що у квітні 2018 року на підставі колективного звернення працівників відділення інтенсивної терапії новонароджених дітей від 28.02.2018 року в Івано-Франківський ОДКЛ було проведено інспекційне відвідування Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області, за результатами якого було виявлено численні порушення трудового законодавства та складено припис про усунення виявлених порушень від 18.04.2018 року №ІФ619/46/АВ/П

Як вбачається із Припису управління Держпраці в Івано-Франківській області від 18.04.2018 року №ІФ619/46/АВ/П про усунення виявлених порушень, під час інспекційного відвідування, проведеного в Івано-Франківській обласній клінічній лікарні за колективними зверненнями працівників консультативної поліклініки та відділення інтенсивної терапії встановлено, що ряду працівників ОДКЛ, у тому числі і ОСОБА_1 індексація заробітної плати з січня по серпень 2015 року та у 2016 році не проводилась.

У період з вересня по грудень 2015 року індексація заробітної плати виплачувалась.

Згідно пояснень головного лікаря ОСОБА_5 причиною невиплати індексації заробітної плати працівникам лікарні є те, що у 2015 році адміністрація лікарні керувалася Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік», а на 2016 рік департамент охорони здоров`я Івано-Франківської ОДА видатки на індексацію заробітної плати не затвердив.

Як вбачається із Припису управління Держпраці в Івано-Франківській області від 09.08.2018 року №ІФ1431/343/АВ/П про усунення виявлених порушень, під час інспекційного відвідування, проведеного в Івано-Франківській ОДКЛ за зверненнями працівників відділення інтенсивної терапії новонароджених дітей ОДКЛ встановлено, що лікарю дитячому анестезіологу Івано-Франківської ОДКЛ ОСОБА_1 . згідно розрахункових відомостей за 2013 рік допомогу на оздоровлення у розмірі посадового окладу у 2013 році не виплачено (згідно наказу від 12.08.2013 року №155-о ОСОБА_1 перебувала у відпустці тривалістю 27 днів з 01.09.2013 року).

Також в порушення вимог ч.6 ст.95 КЗпП України працівникам Івано-Франківської обласної дитячої клінічної лікарні в межах прожиткового мінімуму індексація заробітної плати у 2004 році, у 2006 році, у 2008-2010 роках, 2014-2016 роках не проводилась. Крім того, нарахування індексації заробітної плати працівникам за період з 2006 по 2014 роки не відповідає встановленому порядку.

Лікарю дитячому анестезіологу ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за квітень, травень, червень та листопад 2006 року виплачено у березні 2008 року, індексацію заробітної плати за січень-березень 2009 року виплачено у березні 2009 року, індексацію заробітної плати за квітень 2009 року виплачено у червні 2009 року, індексацію заробітної плати за травень 2009 року виплачено у вересні 2009 року, індексацію заробітної плати за червень 2009 року виплачено у жовтні 2009 року, за липень-жовтень 2009 року виплачено у листопаді 2009 року, індексацію заробітної плати за листопад та грудень 2009 року проведено у грудні 2009 року, індексацію заробітної плати за липень та серпень 2008 року виплачено у липні 2010 року.

Відповідачем не представлено суду доказів того, що вищезазначені Приписи Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 18.04.2018 року та 09.08.2018 року було оскаржено та скасовано у встановленому законом порядку.

Із долученого апелянтом листа Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 04 квітня 2019 року, вбачається, що останнім розглянуто звернення головного лікаря Івано-Франківської ОДКЛ щодо уточнення результатів інспекційного відвідування від 09.08.2018 року та зазначено, що інспекційне відвідування з приводу звернення працівників Івано-Франківської ОДКЛ проведено у присутності головного лікаря ОДКЛ з 31.07.2018 року по 09.08.2018 року, який підписав зазначений акт. Під час підписання акту інспекційного відвідування 09.08.2018 року заперечень чи зауважень до порушень виявлених під час інспекційного відвідування головним лікарем не виявлено.

Частиною 5 ст. 95 КЗпП України визначено, що заробітна плата підлягає індексації в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: оплата праці.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції чинній до 24.12.2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка, ( в редакції чинній з 24.12.2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно з ч. 1-2 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Індексація є складовою частиною заробітною плати, є додатковою заробітною платою і у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З урахуванням поданих сторонами письмових доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідач допустив порушення щодо нарахування та виплати позивачу індексації заробітної плати, такі порушення підтверджені надісланими на адресу відповідача Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області Приписами про усунення виявлених порушень та не спростовані відповідачем в ході розгляду справи судом.

Посилання апелянта на те, що позивач не навела конкретних розрахунків та не довела своїх позовних вимог щодо виплати їй конкретної суми індексації заробітної плати не заслуговують на увагу, оскільки суд відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи.

ОСОБА_1 , посилаючись на виявлені Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області порушення при нарахуванні та виплаті їй індексації заробітної плати пред`явила позов про зобов`язання відповідача Івано-Франківську ОДКЛ нарахувати та виплатити їй індексацію заробітної плати за відповідні періоди, а не про стягнення конкретної суми індексації, що не суперечить вимогам чинного законодавства щодо спосіб захисту порушеного права особи.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував, що в період з січня по червень та з вересня по листопад 2004 року у ОСОБА_1 не виникало право на індексацію заробітної плати, оскільки виявлене порушення стосувалося лікарів дитячих анестезіологів ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , лікаря педіатра-неонатолога ОСОБА_8 , а не виключно ОСОБА_1 Відповідач під час розгляду справи не представив суду акт інспекційного відвідування від 09.08 2018 року у якому б було відображено які саме порушення щодо нарахування та виплати індексації заробітної плати ОСОБА_1 були допущені у 2004 році. А тому, виходячи із змісту Припису Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 09.08.32018 року суд обгрунтовано зобов`язав відповідача провести індексацію заробітної плати за 2004 рік. При цьому відповідач зобов`язаний провести індексацію заробітної плати за той період у який у ОСОБА_1 виникало таке право, чого не заперечує позивач.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 у 2018 році виплачена матеріальна допомога на оздоровлення за вересень 2013 року на підставі припису управління Держпраці в Івано-Франківській області, що позивач у 2013 році не зверталася із заявою про виплату їй матеріальної допомоги, а тому відсутні підстави для виплати компенсації втрати частини заробітної плати, то такі є необгрунтованими. Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області згідно припису від 09.08.2018 року в результаті інспекційного відвідування на підставі досліджених первинних документів виявлено, що ОСОБА_1 у 2013 році під час надання основної щорічної відпустки не виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі посадового окладу. Матеріали справи не містять даних якого саме змісту заяву подавала позивач у 2013 році про надання їй основної відпустки. Така матеріальна допомога виплачена відповідачем ОСОБА_1 у серпні 2018 році не на підставі заяви ОСОБА_1 а згідно вищезазначеного припису управління Держпраці. Таким чином вимоги позивача про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати є обгрунтованими.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку що рішення суду постановлено з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, атому підстав для скасування рішення суду згідно ст. 375 ЦПК України не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської обласної дитячої клінічної лікарні залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 07 березня 2019 року без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття у випадках передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено16 травня 2019 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Л.В. Ясеновенко

О.О. Томин