П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 382/1544/18

Номер провадження № 22-ц/824/568/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Поліщук Н. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Якушко Т. А.,

вивчивши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на заочне рішення Яготинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Литвин Л. І., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Яготинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього заборгованості у розмірі 21 691 грн. 48 коп. за кредитним договором № б/н від 21 квітня 2016 року та судових витрат у розмірі 1 762 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк», у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 21 квітня 2016 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг.

Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.

Натомість відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 20 червня 2018 року складає 21 691 грн. 48 коп., з яких: 5 990 грн. 32 коп. - тіло кредиту, 4 392 грн. 11 коп. - відсотки за користування кредитом, 9 799 грн. 93 коп. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 009 грн. 12 коп. - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Яготинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2018 року (а.с. 44 - 47) в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 20 листопада 2018 року АТ КБ «Приватбанк» направило апеляційну скаргу.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що позивачем надано належні та допустимі докази, які підтверджують, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 21 квітня 2016 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивачем надано розрахунок заборгованості, яка утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем його зобов`язань, у якому зазначені суми відсотків, пені та інших сум відповідно до умов кредитного договору.

Надані Банком докази відповідачем не спростовано. Відповідач приєднався до пропозиції Банку, підписавши Анкету-заяву, підтвердив свою згоду про те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у Заяві.

Наведені вище обставини не врахував суд першої інстанції під час розгляду справи по суті, безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з чим ухвалене рішення є незаконним.

Висновок суду першої інстанції про те, що відповідач не був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг та усіма істотними умовами договору, оскільки вони не містять підпису відповідача, банком не доведена видача кредитних коштів та їх використання, є невірними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та письмовим доказам.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року (а.с. 73) відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано учасникам справи строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року (а.с. 75) зупинено апеляційне провадження у даній справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 березня 2019 року (а.с. 82) поновлено апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засідання з повідомленням учасників справи.

Представник позивача та відповідач чи його представник до суду апеляційної не з`явились.

Представник позивача був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою від 15 травня 2019 року.

Відповідач був повідомлений про дату, час та місце слухання справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а саме шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів вважала за можливе розглядати справу без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 21 квітня 2016 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 6).

При підписанні вказаної Анкети-заяви відповідач надав свою згоду, що вона разом Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Довідкою про умови кредитування складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг, крім того, підтвердив ознайомлення у письмовому вигляді з Умовами та правилами надання банківських послуг.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того. що ОСОБА_1 висловив своє волевиявлення на отримання банківської картки шляхом підписання Анкети-заяви, однак, позивач не довів, що видача картки відбулась, оскільки жоден з документів, наданих до суду не містить посилання на це. Тобто, банком не було доведено факт видачі кредиту, а відтак і наявності підстав для стягнення заборгованості за кредитом.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів у повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначені умови за яких договір вважається укладеним, а саме договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Пунктом 3, 4, 6, 8 та 9 частини 3 вищевказаної статті встановлено, що інформація, яка надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування.

Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки.

Якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит;

порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит.

Відповідно до п. 2.1.1.2.1 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання картки, зазначена в Заяві.

Пунктом 2.1.1.2.3 вищевказаного Витягу після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також Заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Як вбачається з матеріалів справи, у Анкеті-заяві містяться лише анкетні дані відповідача та волевиявлення останнього на отримання кредитної картки.

Відповідно до Витягу з Умов та правил надання банківських послуг банк у разі прийняття позитивного рішення випускає клієнту картку на підставі Заяви.

Разом з тим, з копії Анкети-заяви неможливо встановити, яке саме рішення було прийнято банком та тип банківської картки, яку отримав відповідач: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», у разі її отримання, а, отже, і відсоткову ставку за користування кредитом, яка безпосередньо залежить від типу банківської картки.

Докази стосовно типу кредитної картки, виданої відповідачу, не надавались банком у суді першої інстанції, а лише були додані до апеляційної скарги. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази стосовно того, що ОСОБА_1 виявив бажання отримати картку саме Універсальну.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 82 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що підписана Анкета-заява є належним підтвердженням ознайомлення відповідача з умовами кредитування, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки позивачем не надано підписаних відповідачем Умов та правил надання банківських послуг, які містять істотні умови договору.

З Анкети-заяви, долученої до позовної заяви, вбачається, що відповідач підтвердив ознайомлення з вищевказаними Умовами, однак не відомо в якій саме редакції.

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач в апеляційній скарзі, не є належним підтвердженням наявності цієї заборгованості, оскільки з нього неможливо встановити, які саме тарифи застосовувались при її нарахуванні, а долучена до апеляційної скарги довідка містить відомості про зміну кредитного ліміту, однак відсутні дані щодо ознайомлення відповідача з цими змінами.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність позивачем наявності заборгованості за кредитним договором, а відтак відмовляє в задоволенні апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Яготинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 06 червня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Н. В. Поліщук

О. В. Шахова