ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4329/19 Справа № 174/295/18 Суддя у 1-й інстанції - Борцова А. А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівниками під час виконання трудових обов`язків,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2018 року ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівниками під час виконання трудових обов`язків.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» посилалися на те, що філією «ВГМК» ДП «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», правонаступником якого є ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», були переведені за основним місцем роботи: ОСОБА_1 комірник (в кар`єрі) бюро забезпечення гірничо-транспортного виробництва у транспортно-експедиційне управління (далі - ТЕУ) комірником з 03 липня 2017року; ОСОБА_2 , комірник складського господарства транспортно-експедиційного комплексу ТЕУ - у тому ж управлінні комірником загальноцехового персоналу з 01 квітня 2016 року; ОСОБА_3 комірник (склади ПММ, кислот і хімматеріалів) складського господарства транспортно-експедиційного комплексу ТЕУ - у тому ж управлінні комірником загальноцехового персоналу з 01 квітня 2016 року.

За результатами проведення інвентаризації по складам № 4, 5, 10 , 11, вторсировини ТЕУ у період з 03 липня 2017 року по 05 липня 2017 року, нестачі ТМЦ не виявлено та відбулась передача ТМЦ з підзвіту комірників ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на підзвіт комірникам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 03 липня 2017 року між відповідачами, як членами колективу (бригади) ТЕУ загальноцехового персоналу складу № 4, 5, 10, 11, вторсировини та позивачем відповідно до ст. 135-2 КЗпП України було укладено договір № 10 про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, згідно якого відповідачі (колектив) взяли на себе колективну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання майна та інших цінностей, переданих їм для зберігання, зважування, комплектування партій, прийому та видачі зі складу товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ). Відповідачі є матеріально відповідальними особами згідно робочої інструкції та договору про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, до обов`язків яких входить, зокрема, забезпечення зберігання ТМЦ, переданих їм (колективу) для приймання, обліку, зберігання та видачі. За результатами проведення річної інвентаризації по складам № 4, 5, 10, 11, вторсировини ТЕУ у період з 01 грудня 2017 року по 15 грудня 2017 року, виявлено нестачу ТМЦ, а саме відходів та брухту з міді рафінованої, із сплавів на основі міді та цинку, мідних сплавів на загальну суму 70 716 грн. 01 коп. Відповідно до довідки про розмір збитків, заподіяних філії в результаті нестачі товарно-матеріальних цінностей по місцю зберігання склад вторсировини ТЕУ станом на 01 грудня 2017 року, по цінам, що діють 21 грудня 2017 року, загальна сума збитків, спричинених нестачею ТМЦ відповідачами, склала 97 180 грн. 64 коп. Період між двома інвентаризаціями включав липень - 28, серпень - 31, вересень - 30, жовтень - 31, листопад -30, грудень - 1, а всього 151 день. У вказаний період членами колективу ТЕУ загальноцехового персоналу складу № 4, 5,10, 11 за Договором були відповідачі. При цьому у межінвентаризаційний період на роботі були відсутні: ОСОБА_1 -16днів, ОСОБА_2 . - 9 днів, ОСОБА_3 . - 20 днів. Тобто кількість відпрацьованих днів у ОСОБА_1 становить 151 - 16 = 135 днів, у ОСОБА_2 . становить 151 - 9 = 142 дня, у ОСОБА_3 . становить 151-20=131 день. На підставі викладеного ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» просили суд стягнути на їх користь матеріальну шкоду з ОСОБА_1 у розмірі 32 295 грн. 12 коп., з ОСОБА_2 - у розмірі 33 895 грн. 62 коп., з ОСОБА_3 - у розмірі 31 054 грн. 06 коп., а також пропорційно пред`явленим вимогам суму судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівниками під час виконання трудових обов`язків.

В апеляційній скарзі АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» просить рішення суду від 10 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове, про задоволення їх позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі чи організації була завдана майнова шкода.

Трудові обов`язки працівника визначаються законодавством, трудовим договором, посадовою інструкцією, наказами керівника тощо.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника (частина друга статті 130 КЗпП).

Для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу (ст.138 КЗпП)

Згідно з частиною другою статті 130 КЗпП обов`язковими умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: 1) пряма дійсна шкода; 2) протиправна поведінка працівника; 3) вина в діях чи бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала.

Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати.

Статтею 135-2 КЗпП України передбачено, що при спільному виконанні працівниками окремих видів робіт, зв`язаних із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей, коли неможливо розмежувати матеріальну відповідальність кожного працівника і укласти з ним договір про повну матеріальну відповідальність, може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність.

З аналізу ч. 2 ст. 135-2 КЗпПУ вбачається, що для встановлення колективної матеріальної відповідальності та укладення з колективом відповідного договору про це, обов`язковою є наявність двох умов: колективна матеріальна відповідальність установлюються власником або уповноваженим ним органом; установлення колективної матеріальної відповідальності проводиться за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації.

Письмовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність укладається між підприємством, установою, організацією і всіма членами колективу (бригади). Відсутність хоча б однієї з цих умов слід вважати порушенням порядку встановлення колективної матеріальної відповідальності.

Встановлення колективної матеріальної відповідальності власником або уповноваженим ним органом, слід розуміти як факт прийняття конкретного розпорядчого акту або ухвалення відповідного рішення про встановлення такого роду відповідальності, при наявності у суб`єкта ухвалюючого це рішення необхідних повноважень на це.

Перелік робіт, при виконанні яких може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність, умови її застосування, а також типовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність розробляються за участю профспілкових об`єднань України та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Відповідно до ч.1,2 ст.135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. У разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсування матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди.

Згідно з ч.1 ст.137 КЗпП України, суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. Коли шкода стала наслідком не лише винної поведінки працівника, але й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, розмір покриття повинен бути відповідно зменшений.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу заступника директора філії «ВГМК» ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про тимчасове переведення на іншу роботу №1150 від 22 червня 2017 року ОСОБА_1 була переведена з посади комірника (у кар`єрі) бюро забезпечення на посаду комірника загальноцехового персоналу ТЕУ з 03 липня 2017 року (т.1 а.с. 11).

Відповідно до наказу №651-П від 14 липня 2017 року директора філії «ВГМК» ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» ОСОБА_1 була переведена за основним місцем роботи з 09 липня 2017 року у транспорно-експедиційне управління комірником (т.1 а.с. 12).

Відповідно до наказу №288-П від 28. березня 2016 року директора філії «ВГМК» ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» Усенко В.І. була переведена за основним місцем роботи з 01 квітня 2016 року комірником загальноцехового персоналу транспорно-експедиційного управління (т.1 а.с.13).

Відповідно до наказу №281-П від 28 березня 2016 року директора філії «ВГМК» ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» переведена за основним місцем роботи з 01 квітня 2016 року комірника ОСОБА_3 було переведено на посаду комірника загальноцехового персоналу транспорно-експедиційного управління (т.1 а.с. 14).

В.о. директора філії ОСОБА_12 видано наказ №209 від 29 липня 2017 року про проведення інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей на складах № 4, 5, 10, 11, вторсировини ТЕУ станом на 03 липня 2017 року з прийманням-передачею ТМЦ з підзвіту комірників ТЕУ ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в підзвіт комірникам ТЕУ ОСОБА_6, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , термін проведення з 03 липня 2017 року по 05 липня 2017 року (т.1 а.с.15).

Згідно інвентаризаційної відомості товарно-матеріальних цінностей АИ-0000832 від 03 липня 2017 року відбулася передача ТМЦ з підзвіту комірників ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на підзвіт комірникам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , що підтверджується їх підписами. Під час проведення інвентаризації нестачі ТМЦ не виявлено (т.1, а.с. 16, 17).

03 липня 2017 року між ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», від імені якого виступає філія «ВГМК» ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», та членами колективу (бригади) транспорно-експедиційного управління загальноцехового персоналу № 4,5,10,11 - ОСОБА_1, ОСОБА_6 ОСОБА_3 . було укладено договір №10 про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, згідно якого колектив (бригада) взяв на себе колективну (бригадну) матеріальну відповідальність за незабезпечення зберігання майна та інших цінностей, переданих їм на зберігання, зважування, комплектування партій, прийому та видачі зі складу товарно-матеріальних цінностей, а уповноважений орган зобов`язався створити колективу (бригаді) умови, необхідні для належного виконання прийнятих за договором зобов`язань (т.1 а.с.18, 19).

Відповідно до п.п. 2.5, 2.6, 2.9, 2.10, 2.12, 2.19 робочої інструкції комірнику транспортно-експедиційного управління, яка затверджена 13 листопада 2014 року директором філії «Вільногірський ГМК ДП «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» до основних завдань і обов`язків даної посади, належить: приймання на склад, зваження, зберігання та видача зі складу матеріальних цінностей; перевірка відповідності цінностей, які приймаються, супровідним документам; організація зберігання матеріалів і продукції з метою запобігання їх псуванню та втратам; забезпечення зберігання матеріальних цінностей; ведення обліку наявних на складі матеріальних цінностей і звітну документацію про їх рух (т.1, а.с.20).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з інструкцією ознайомлені 01 квітня 2016 року, відповідач ОСОБА_8 - 03 липня 2017 року (т.1 а.с.20).

В.о. директора філії ОСОБА_12 видано наказ №362 від 23 жовтня 2017 року про проведення інвентаризації станом на 01 грудня 2017 року товарно-матеріальних цінностей на складах № 4, 5, 10, 11, вторсировини ТЕУ станом на 01 грудня 2017 року, термін проведення з 01 грудня 2017 року по 15 грудня 2017 року (т.1 а.с. 21, 22).

Згідно інвентаризаційної відомості товарно-матеріальних цінностей АИ-0001153 від 01 грудня 2017 року встановлено нестачу ТМЦ, а саме відходів та брухту з міді рафінованої із сплавів на основі міді та цинку, мідних сплавів на загальну суму 70 716 грн. 01 коп. (т.1 а.с. 23-25).

Результати інвентаризації затверджені протоколом засідання інвентаризаційної комісії по інвентаризації оборотних активів комісії від 21 грудня 2017 року №9 (т.1 а.с.151-155).

Як вбачається з довідки ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» розмір збитків, заподіяних філії в результаті нестачі товарно-матеріальних цінностей по місцю зберігання склад вторсировини ТЕУ станом на 01 грудня 2017 року по цінам, що діють 21 грудня 2017 року становить 97 180 грн. 64 коп. (т.1 а.с.26).

Як вбачається з довідки ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» розмір збитків, заподіяних філії в результаті нестачі товарно-матеріальних цінностей по місцю зберігання склад вторсировини ТЕУ станом на 01 грудня 2017 року по цінам, що діють 04 квітня 2018 року становить 97 244 грн. 80 коп. (т.1 а.с.48).

Наказом директора філії №39 від 31 січня 2017 року «Про організацію роботи по укладанню договорів повної індивідуальної та колективної (бригадної) матеріальної відповідальності» затверджено Перелік посад працівників філії, з якими необхідно укласти договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність за незабезпечення, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва (т.1 а.с. 27).

Перелік посад погоджений головою профспілкого комітету ПОП «Вільногірський ГМК» та керівником первинної профспілки «Свободу праці» ДП «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (т.1 а.с. 28, 89).

Кількість відпрацьованих днів у міжінвентаризаційний період відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтверджено табелями обліку використання робочого часу дільниці ТЕУ за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 (т.1 а.с. 29-46, а.с. 71-88).

На підтвердження періодів роботи відповідачів на складі вторсировини також надано копію журналу прийому та здачі складу № 11 вторсировини під охорону (т.1 а.с.181-272).

Відповідно до копії заяви від 21 грудня 2017 року ОСОБА_2 , просить утримати з її заробітної плати 127 грн. 64 коп. за нестачу відходів і брухту із міді рафінованої, виявленої при інвентаризації складу вторсировини ТЕУ станом на 01 грудня 2017 року ТМЦ (т.1 а.с. 47).

Згідно повідомлення начальника Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 . на ім`я ОСОБА_2 , повідомлено, що її звернення було зареєстровано до Журналу єдиного обліку за №69 від 05 січня 2018 року, оскільки факт звинувачення в крадіжці не підтвердився, у зв`язку з чим не має підстав для початку слідчим кримінального провадження (т.1 а.с.125).

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач просив суд стягнути матеріальну шкоду з ОСОБА_1 у розмірі 32 295 грн. 12 коп., з ОСОБА_2 - у розмірі 33 895 грн. 62 коп., з ОСОБА_3 - у розмірі 31 054 грн. 06 коп. та судовий збір (т.1 а.с.57-64).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівника» від 22 грудня 1992 року, вказано, що суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з`ясувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Якщо шкоду заподіяно кількома працівниками, в рішенні суду має бути зазначено, які конкретно порушення трудових обов`язків допустив кожен працівник, ступінь його вини та пропорційна їй частка загальної шкоди. За яку до нього може бути застосовано відповідний вид і межі матеріальної відповідальності.

Відповідно до п. 8 вказаної постанови, зазначено, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п.1 ст. 134 КЗпП), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно з ст. 135-1 КЗпП може бути укладено такий договір та чи був він укладений.

Отже, необхідною умовою настання колективної відповідальності є укладення між підприємством, установою, організацією та працівником договору про колективну матеріальну відповідальність.

Крім того відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь та самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження наявності на підприємстві колективної (бригадної) відповідальності, позивачем надано наказ №39 від 31 січня 2017 року «Про організацію роботи по укладанню договорів повної індивідуальної та колективної (бригадної) матеріальної відповідальності» директора філії «ВГМК» ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», додатком № 2 якого є перелік посад працівників, з якими необхідно укласти договори про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, який погоджений головою профспілкого комітету ПОП «Вільногірський ГМК» ОСОБА_13, та керівником первинної профспілки «Свободу праці» ДП «ОГХК» ОСОБА_14 (т.1 а.с. 27,28).

З листа директора філії Сторчака А.С . від 31 січня 2017 року вбачається, що останній звернувся до керівників вказаних профспілок та керуючись ч.2 ст. 135-2 КЗпП України просив погодити перелік посад працівників, якими необхідно укласти договори про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність на надав останнім для погодження лише перелік - додаток № 2 до наказу від 39 від 31 січня 2017 року (т.1 а.с. 156).

Відповідно до ч.3 ст. 135-2 КЗпП України, перелік робіт, при виконанні яких може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність, умови її застосування, а також типовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність розробляються за участю профспілкових об`єднань України та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Однак, належних та допустимих доказів того, що позивачем дотримано вимоги встановлені зазначеною статтею та розроблено перелік робіт, при виконанні яких може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність, умови її застосування, а також типовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність за участю профспілкових об`єднань України та затверджено центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення не надано,

Також, позивачем не доведено, що шкода, заподіяна нестачею матеріальних цінностей, завдана позивачу саме внаслідок бездіяльності відповідачів та їх винної поведінки, ці твердження позивача фактично ґрунтуються лише на припущеннях, оскільки як встановлено в судовому засіданні, на складі, де виявлено нестачу металу, зберігаються як матеріальні цінності, які ввірені на зберігання відповідачам, так і інше майно підприємства, зокрема, тепловоз, транспортування якого для зберігання та забирання із зберігання здійснюється іншими працівниками підприємства, обставини щодо можливої причетності цих працівників підприємства до зникнення брухту металу із складу ані позивачем, ані правоохоронними органами в ході розслідування кримінального провадження, розпочатого по заяві позивача, не перевірялося, кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину, і у встановленому законом порядку дане рішення позивачем не оскаржувалося (т.2 а.с. 82).

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області у справі № 174/711/17, п/с № 2/174/40/2018 від 20 червня 2018 року за позовом ОСОБА_11 до ПАТ «Об`єднана гірничо-металургійна компанія, про визнання незаконним та скасування наказів про оголошення догани та про відшкодування матеріальної шкоди та за зустрічним позовом ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року, встановлено той факт, що під час встановлення колективної матеріальної відповідальності, відповідачем ПАТ «Об`єднана гірничо-металургійна компанія», не було отримано погодження виборних органів первинних профспілкових організацій або профспілкового представника наказу № 39 від 31 січня 2017 року «Про організацію роботи по укладенню договорів повної індивідуальної та колективної (бригадної) матеріальної відповідальності», з додатками до нього, в яких закріплюється перелік професій та посад на які він розповсюджується.

Судом встановлено відсутність протоколу засідання профспілки "ПГМК", які б підтверджували погодження наказу з їхньою профспілкою (т.2 а.с.62-70).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню у даній цільній справі, оскільки були встановлені вказаним рішенням, зокрема, щодо позивача по справі.

В матеріалах справи, що переглядається відсутній протокол засідання профспілки "ПГМК", який би підтверджував погодження наказу з їхньою профспілкою.

Таким чином, договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність №10 від 03 липня 2017 року був укладений між сторонами з порушенням ч.2 ст.135-2 КзпП України, а тому підстави для покладення матеріальної відповідальності на відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відсутні.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», пославшись на їх недоведеність належними та допустимими доказами.

Твердження в апеляційній скарзі про невідповідність висновків суду обставинам справи є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» - залишити без задоволення.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді