РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/8556/17

Провадження № 22-ц/4815/611/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Бондаренко Н.В., Гордійчук С.О.,

учасники справи:

позивач підприємство теплових мереж "Ковельтепло",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2019 року (ухвалене у складі судді Смолій Л.Д.) у справі за позовом підприємства теплових мереж "Ковельтепло" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання, -

в с т а н о в и в :

02 червня 2017 року підприємство теплових мереж "Ковельтепло" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання.

Позовна заява мотивована тим, що 19.03.2013 року ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, придбав у товариства з обмеженою відповідальністю "Нектар" нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Приміщення знаходиться в багатоповерховому житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Підприємство теплових мереж "Ковельтепло" надає послуги по теплопостачанню житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Між ПТМ "Ковельтепло" та попереднім власником нерухомого майна ТзОВ "Нектар" був укладений довір № 237 від 01.07.2011 року на відпуск теплової енергії в приміщення по АДРЕСА_1 площею 45, 4 кв.м.

Дана частина приміщення не відключена від мереж централізованого опалення у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим зобов`язання по оплаті послуг відповідач належним чином не виконав і, станом на 01.05.2017 року, має заборгованість перед підприємством в сумі 31092 грн. 83 коп., за період з жовтня 2014 року по квітень 2017 pоку.

ОСОБА_1 неодноразово направлявся договір на відпуск теплової енергії, однак він відмовлявся від його підписання, оскільки вважав, що приміщення відключене від мережі централізованого опалення.

Йому було роз`яснено, що для відключення приміщення від мереж централізованого опалення необхідно звернутися до Комісії органу місцевого самоврядування з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мережі ЦО і ГВП.

Відповідно до п. 2.5. Порядку відключення житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, відключення від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника квартири або уповноваженої ним особи.

ОСОБА_1 не надано доказів того, що приміщення в житловому будинку по АДРЕСА_1 у встановленому законодавством порядку відключене від системи централізованого опалення.

До стягнення з ОСОБА_1 підлягають 3 % річних від суми заборгованості, що становить 938,75 грн та інфляційні втрати у розмірі 5563,59 грн.

Просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за надані послуги теплопостачання у розмірі 37595,17 грн, у тому числі 31092 грн 83 коп основного боргу та інфляційні у розмірі 5563 грн 59 коп та 3 % річних у розмірі 938 грн 75 коп, а також судовий збір у розмірі 1600 грн 60 коп.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2019 року задоволено позов підприємства теплових мереж "Ковельтепло" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь підприємства теплових мереж "Ковельтепло" заборгованість за надані послуги теплопостачання у розмірі 37595 грн 17 коп., яка складається з 31092,83 грн основного боргу, інфляційні витрати у розмірі 5563,59 грн та 3 відсотки річних у розмірі 938,75 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не оплачено вартість послуг з постачання теплової енергії, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

19 березня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій він, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що правовідносини між сторонами не були встановлені, оскільки договору укладено не було, а тому право грошової вимоги у позивача не виникло.

Він відхилив пропозицію позивача укласти договір оскільки вся придбана ним частина комплексу опалювалася автономно.

Технічних засобів для отримання теплової енергії позивача він не мав та не має.

Під виглядом оплати за відпуск теплової енергії на опалення приміщення позивач має намір незаконно стягувати з нього оплату за витрати тепла транзитними теплоізольованими трубопроводами, що проходять через деякі приміщення до вищих поверхів для забезпечення централізованого опалення приміщень квартир, які йому не належать.

Така послуга як втрати тепла жодним нормативно-правовим актом не передбачена, має нульову вартість, ніким не замовляється та не отримується.

Незаконність практики ПТМ "Ковельтепло" щодо стягнення оплати за втрати тепла в транзитних трубопроводах, які проходять через приміщення, встановлена судовими рішеннями господарських судів та судів загальної юрисдикції.

В технічному паспорті на об`єкт нерухомого майна, в розділі "характеристики будинку, господарських будівель і споруд", в графі "тип опалення" зазначено "автономне".

Працівниками позивача 06.12.2016 року було складено акт обстеження опалення, яким підтверджується факт відсутності приладів опалення в приміщенні.

В ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" зазначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Однак позивач такі послуги йому не надає.

Задовольняючи позов, суд зобов`язав його частково оплачувати послуги з централізованого опалення квартир замість їх власників, що незаконно і недопустимо.

05 квітня 2019 року підприємство теплових мереж "Ковельтепло" подало відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність рішення суду.

Вказує, що відповідач, придбаваючи приміщення магазину у багатоквартирному будинку з централізованою системою опалення, був обізнаний з рівнем благоустрою будинку, а також передбачав необхідність виконання зобов`язань по оплаті житлово-комунальних послуг. Отже, між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання теплової енергії.

Між ПТМ "Ковельтепло" та попереднім власником ТзОВ "Нектар" був укладений договір № 237 від 01.07.2011 року на відпуск теплової енергії в приміщення по АДРЕСА_1 , 87, площею 45,4 кв.м.

Відповідач не надав доказів відключення приміщення від мереж централізованого опалення у встановленому порядку.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення її без задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення (магазину "Салют" та підвального приміщення), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 19 березня 2013 року з ТОВ "Нектар" ЛТД (а.с. 9).

Підприємство теплових мереж "Ковельтепло" надає послуги з теплопостачання житлового будинку по АДРЕСА_1 , зокрема й частини нежитлового приміщення, що належить ОСОБА_1 (а.с. 89).

Договір про надання послуг з теплопостачання між сторонами не укладався, проте з попереднім власником нерухомого майна ТОВ "Нектар" було укладено договір з ПТМ "Ковельтепло" № 237 від 01.07.2011 року на відпуск теплової енергії, у розірванні якого було відмовлено рішенням господарського суду Волинської області від 28 вересня 2010 року, яке було залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду (а.с.197-206).

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 відмовився від укладення з ПТМ "Ковельтепло" договору на відпуск теплової енергії, оскільки належне йому приміщення самовільно відключено від мережі централізованого опалення, що підтверджується актом обстеження системи опалення від 06 грудня 2016 року (а.с. 105) та поясненнями ОСОБА_1

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 "Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4").

При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 "Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4).

Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок), по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Тобто єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому.

Матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення нерухомого майна відповідача від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання йому послуг з постачання тепла.

Разом з тим апеляційний судом встановлено, що рішенням постійно діючої комісії, утвореної рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 28 квітня 2006 року № 178, від 28 вересня 2009 року відмовлено ТОВ "Нектар" у наданні дозволу на відключення від централізованої системи опалення на підстав п. 2.2.2 Порядку (а.с. 200 зворот).

Доказів того, що новий власний нерухомого майна відповідач по справі ОСОБА_1 , у встановлено законом порядку, звертався до відповідних органів для отримання дозволу на відключення від централізованої системи опалення та отримання ним такого дозволу, судом не встановлено, а відповідачем не надано.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про теплопостачання" місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно з пунктом 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах приміщення, належного ОСОБА_1 свідчить про виконання послуг ПТМ "Ковельтепло".

Таким чином, ПТМ "Ковельтепло" виконало свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення приміщення від мережі теплопостачання.

Отже, самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання.

Наданий ПТМ "Ковельтепло" розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за теплопостачання, за період з 01.10.2014 року по 01.05.2017 року, яка становить 31092,83 грн, є таким, що відповідає наявним у матеріалах справи рахункам за послуги за вказаний період, та не спростований відповідачем (а.с. 14-34, 45).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що ПТМ "Ковельтепло" не надає йому послуг з централізованого теплопостачання, оскільки у спірному приміщенні батареї опалення відключені від центральної опалювальної системи, не заслуговують на увагу, оскільки відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення відбувається на підставі рішення відповідно уповноваженої постійно діючої комісії.

ОСОБА_1 не надано доказів, які б засвідчували факт правомірного відключення належного йому приміщення від мережі централізованого теплопостачання з дотриманням чинного законодавства, як і доказів ненадання або неналежного надання ПТМ "Ковельтепло" послуг з постачання тепла.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що відсутність між сторонами договірних відносин звільняє його від оплати послуг з теплопостачання, є помилковими.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Окрім того, підставними є вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, оскільки, згідно положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, протягом тридцяти днів, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

С.О. Гордійчук