ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2424/17 Номер провадження 22-ц/814/502/19Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В.І. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бондаревської С.М., Кривчун Т.О.

імена (найменування) сторін:

позивачі: ОСОБА_1 , Комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг»

відповідачі: Кременчуцька міська рада Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, ухвалене 07 листопада 2018 року в приміщенні суду в м. Кременчук у складі судді Хіневич В.І.

у справі за позовом ОСОБА_1 , Комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» до Кременчуцької міської ради Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним розпорядження та додаткової угоди,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ОСОБА_1 та КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» звернулись до суду із вказаним позовом та просили визнати незаконним додаткову угоду від 05 серпня 2015 року, укладену між Кременчуцькою міською радою та Леошко ОСОБА_4 , про продовження дії контракту від 01 липня 2014 року про призначення директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» до 30 вересня 2018 року; визнати незаконним розпорядження Кременчуцької міської ради № 214-КВ від 05 серпня 2015 року щодо продовження терміну дії контракту до 30 вересня 2018 року з директором КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» Леошко Д.В.

В обґрунтування позовних вимог вказували, що 18 листопада 2010 року між Кременчуцькою міською радою та ОСОБА_5 було укладено контракт, відповідно до якого її призначено директором КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» з 18 листопада 2010 року по 31 грудня 2011 року. 05 грудня 2011 року, шляхом підписання додаткової угоди, строк дії контракту з ОСОБА_5 продовжено до 31 грудня 2013 року. У період дії контракту, розпорядженням голови Кременчуцької міської ради Бабаєва О.М. № 340-КВ від 23 грудня 2013 року ОСОБА_5 була надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 24 грудня 2013 року по 18 травня 2016 року.

01 липня 2014 року між Кременчуцькою міською радою та ОСОБА_2 укладено контракт про призначення останнього на посаду директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» на строк з 01 липня 2014 року по 30 вересня 2014 року. Контракт неодноразово продовжувався, останній раз до 30 вересня 2018 року.

Вважають, що Кременчуцькою міською радою, допущене порушення норм чинного законодавства, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було призначено одночасно на одну й ту саму посаду на постійній основі.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 та КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» задоволено.

Визнано незаконним додаткову угоду від 05 серпня 2015 року, укладену між Кременчуцькою міською радою та Леошко ОСОБА_4 , про продовження дії контракту від 01 липня 2014 року про призначення директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» до 30 вересня 2018 року.

Визнано незаконним розпорядження Кременчуцької міської ради № 214-КВ від 05 серпня 2015 року щодо продовження терміну дії контракту до 30 вересня 2018 року з директором КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» ОСОБА_2 .

Судове рішення вмотивоване тим, що оскаржувана додаткова угода та розпорядження міськради порушують право ОСОБА_5 на працю, а отже є незаконними.

Непогодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 , просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме залишення поза увагою того, що контракт із ним та оспорювана додаткова угода про продовження терміну його дії, були укладені після закінчення контракту із попереднім керівником підприємства та жодним чином не порушують трудових прав останнього.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене у справі, не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами, розпорядженням голови Кременчуцької міської ради Бабаєва ОСОБА_6 . ОСОБА_7 . № НОМЕР_1 від 16.11.2010 року ОСОБА_5 було призначено директором КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг». З нею укладено строковий трудовий договір (контракт) з терміном повноважень з 18.11.2010 року по 31.12.2011 року. 05.12.2011 року додатковою угодою строк дії контракту було продовжено до 31.12.2013 року.

У період дії контракту, ОСОБА_5 за розпорядженням голови Кременчуцької міської ради № 340-КВ від 23.12.2013 року була надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 24.12.2013 року по 18.05.2016 року включно.

01.07.2014 року між Кременчуцькою міською радою та ОСОБА_2 укладений контракт про призначення його на посаду директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» з 01.07.2014 року по 30.09.2014 року. На підставі контракту головою Кременчуцької міської ради ОСОБА_8 видане розпорядження № 174-КВ від 01.07.2014 року, за яким ОСОБА_2 було призначено на вказану посаду.

16.09.2014 року між ОСОБА_2 та Кременчуцькою міською радою було укладено додаткову угоду про продовження дії контракту до 30.09.2015 року. Секретарем міської ради ОСОБА_9 В.М. було підписане розпорядженням № 240-КВ, відповідно до якого термін дії контракту з ОСОБА_2 продовжено до 30.09.2015 року.

05.08.2015 року шляхом укладення додаткової угоди термін дії контракту з ОСОБА_2 продовжено до 30.09.2018 року. Розпорядженням секретаря Кременчуцької міської ради Івка В.М. № 214-КВ від 05.08.2015 року строковий трудовий договір з ОСОБА_2 , який перебував на посаді директора «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг», продовжено до 30.09.2018 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком місцевого суду про те, що укладення контракту з ОСОБА_2 та продовження його терміну порушили трудові права ОСОБА_5

Відповідно до ст. 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до п. 2, 8 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Підставами для припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Строк дії контракту від 18 листопада 2010 року, укладеного з ОСОБА_5 закінчився 31 грудня 2013 року, як було передбачено самим контрактом. Вказаний контракт не містить додаткових гарантій у частині забезпечення права виходу на роботу на цю ж посаду у разі переривання достроково відпустки по догляду за дитиною. Не містить контракт і застереження щодо автоматичного продовження строку його дії за певних обставин.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 травня 2019 року встановлено, що ОСОБА_5 не заперечувала проти оформлення з нею трудових відносин шляхом укладення контракту, що підтверджується її підписами, тому її права в цій частині не порушувались.

Відповідно до п. 4.2. Контракту від 18.11.2010 року контракт припиняється після закінчення строку дії контракту.

Пунктом 4.6. Контракту встановлено що за два місяці до закінчення строку дії контракту він може бути за угодою Сторін продовжений або укладений на новий чи інший строк.

Також, пунктом 5.1. вказаного Контракту визначено, що він діє з 18.11.2010 року до 31.12.2011 року включно.

Додатковою угодою до контракту з директором комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг», укладеного 18.11.2010 року, що була підписана ОСОБА_10 та міським головою Бабаєвим ОСОБА_11 . 05.12.2011 року пункт 5.1. розділу 5 «Термін дії та інші умови контракту» викладено у такій редакції: «Цей контракт діє з 18.11.2010 року до 31.12.2013 року». Також додатковою угодою встановлено, що інші пункти контракту діють в чинній редакції.

Згідно з розпорядженням міського голови № 340-КВ від 23 грудня 2013 року ОСОБА_5 була надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 24 грудня 2013 року по 18 травня 2016 року.

При цьому, строк дії контракту, який закінчувався 31.12.2013 року, за два місяця, як це передбачено п. 4.6. Контракту від 18.11.2010 року, з позивачкою не продовжувався. Контракт з ОСОБА_5 на новий чи інший строк не укладався.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, 05.08.2015 року відповідно до розпорядження виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 214-КВ продовжено термін дії контракту, укладеного з ОСОБА_2 , директором комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг», до 30.09.2018 року шляхом укладення додаткової угоди.

Таким чином, на час подання ОСОБА_5 заяв від 31.08.2015 року, 09.09.2015 року, 22.10.2015 року про переривання відпустки по догляду за дитиною та надання дозволу приступити до виконання обов`язків директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» вказану посаду займав ОСОБА_2 відповідно до укладеного з ним контракту. Строк дії контракту, укладеного між позивачкою ОСОБА_5 та відповідачем закінчився 31.12.2013 року і, як зазначалось вище, він сторонами не продовжувався.

За таких обставин колегія суддів прийшла висновку, що Кременчуцька міська рада обґрунтовано відмовила ОСОБА_5 у наданні дозволу приступити до виконання обов`язків директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг», запропонувавши їй розглянути інші вакантні посади для працевлаштування відповідно до ст. 184 КЗпП України.

Частинами 4, 5 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Отже, постановою Полтавського апеляційного суду від 28 травня 2019 року встановлені обставини, що стосуються учасників даної справи, а саме факту закінчення строку дії трудового контракту із ОСОБА_5 і правомірності укладення трудового контракту із новим працівником ОСОБА_2 .

Вказане судове рішення, як таке, що набрало законної сили, має преюдиційне значення для вирішення даної справи.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ним було ухваленопомилкове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг», що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 та КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» не підлягають задоволенню, то з позивачів підлягають стягненню судові витрати ОСОБА_2 , пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційних скарг протягом розгляду справи.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , Комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» до Кременчуцької міської ради Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним розпорядження та додаткової угоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , Комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» на користь ОСОБА_2 по 336,20 грн. судових витрат з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: /підпис/ О. Ю. Кузнєцова

Судді /підпис/ С. М. Бондаревська

/підпис/ Т. О. Кривчун

Згідно з оригіналом:

Суддя Полтавського апеляційного суду О. Ю. Кузнєцова