У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2019 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, заяву про залишення позову без розгляду, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зв'язоктехсервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за затримку виплати та середнього заробітку за період затримки,

в с т а н о в и в:

02 січня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зв'язоктехсервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за затримку виплати та середнього заробітку за період затримки, та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Виходячи з положень ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

28 лютого 2019 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Зв'язоктехсервіс» ОСОБА_2 подав до суду заяву про залишення позову без розгляду на підставі п.10 ч.1 ст.257 Цивільного процесуального кодексу України, мотивуючи свою позицію тим, що на момент звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду набрало законної сили рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 травня 2018 року у цивільній справі №761/5583/18?яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зв'язоктехсервіс», третя особа - директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Зв'язоктехсервіс» ОСОБА_2 про поновлення на роботі, зобов'язання виплатити заборгованість по заробітній платі, стягнення грошової компенсації за невикористанні дні відпустки та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, однак позивач зловживаючи своїм процесуальним правом звернувся з аналогічним позовом до суду, що дає підстави суду залишити позов без розгляду, оскільки спір між тими ж самими сторонами та той самий предмет спору вирішено судом.

За нормою ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Виходячи з положень п. 3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Особливістю цієї підстави закриття провадження у справі, є те, що для її застосування необхідним є наявність трьох складових у сукупності, а саме тих самих сторін спору, предмета позову, підстав позову.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до предмету позову, ОСОБА_1 пред'явила позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зв'язоктехсервіс» з вимогами: «Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зв'язоктехсервіс» заборгованість по заробітній платі за період з 01 лютого 2017 року по 30 вересня 2017 року в розмірі 28 287, 43 грн., суму компенсації за затримку виплати заробітної плати по грудень 2018 року (інфляційні) 4311,05 грн., а також середній заробіток за період затримку розрахунку з дня звільнення по грудень 2018 року в сумі 43102, 80 грн.».

Як з'ясовано судом, 22 травня 2018 року Шевченківським районним судом мста Києва ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зв'язоктехсервіс», третя особа - директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Зв'язоктехсервіс» ОСОБА_2 про поновлення на роботі, зобов'язання виплатити заборгованість по заробітній платі, стягнення грошової компенсації за невикористанні дні відпустки та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Виходячи з мотивувальної частини рішення судом встановлено: «16.02.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗВ'ЯЗОКТЕХСЕРВІС», згідно якого просить: поновити її на посаді інспектора з кадрів ТОВ «ЗВ'ЯЗОКТЕХСЕРВІС»; зобов'язати ТОВ «ЗВ'ЯЗОКТЕХСЕРВІС» виплатити заборгованість по заробітній платі за 2017 рік в розмірі 28 287,43 грн.; виплатити грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки; стягнути з ТОВ «ЗВ'ЯЗОКТЕХСЕРВІС» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу; зобов'язати ТОВ «ЗВ'ЯЗОКТЕХСЕРВІС» відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.; стягнути з ТОВ «ЗВ'ЯЗОКТЕХСЕРВІС» судові витрати в розмірі 704,80 грн.».

Відповідно до статті 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Зміст ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України не містить жодних застережень, які б надавали можливість за тих чи інших умов не виконувати судові рішення, які набрали законної сили. Зазначена норма Закону має імперативний характер і довільному та розширеному тлумаченню не підлягає.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника відповідача -директора ТОВ «Зв'язоктехсервіс» ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.257 ЦПК України, та наявність підстав для закриття провадження у цивільній справі, оскільки на час звернення позивача ОСОБА_1 з цим позовом до суду, набрало законної сили заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року у цивільній справі №761/5583/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зв'язоктехсервіс» , третя особа - директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Зв'язоктехсервіс» ОСОБА_2 про поновлення на роботі, зобов'язання виплатити заборгованість по заробітній платі, стягнення грошової компенсації за невикористанні дні відпустки та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, що свідчить про те, що спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вирішено судом шляхом ухвалення відповідного судового рішення, тому суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційних інстанціях.

Враховуючи викладене та керуючись п.3 ч.1 ст.255, ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача -директора ТОВ «Зв'язоктехсервіс» ОСОБА_2, про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зв'язоктехсервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за затримку виплати та середнього заробітку за період затримки.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зв'язоктехсервіс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за затримку виплати та середнього заробітку за період затримки.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я