Провадження № 2-о/742/103/19
Єдиний унікальний № 742/1497/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Короткої А.О.,

присяжних: Овдієнко Н.П., Тарасенка Ю.П.,

при секретарі - Здоровець Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Прилуках цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Прилуцький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про оголошення фізичної особи померлою, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, померлим.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на ті обставини, що його рідний брат ОСОБА_2 в 2004 році навчався у Вінницькому національному медичному університеті ім.М.І.Пирогова. У лютому 2004 року він вирушив з туристичною групою, яка випускалась маршрутно-кваліфікаційною комісією Вінницької обласної федерації спортивного туризму в складі 6 чоловік з м.Вінниця в похід в Карачаєво-Черкеську республіку Російської Федерації. Група туристів, в складі якої був і ОСОБА_2 , у визначений час так і не повернулася до м.Вінниці. 18.03.2004 року Карачаєво-Черкеським пошуково-рятувальним загоном МНС Росії було складено акт, відповідно до якого слідів групи не знайдено по причині можливого падіння групи в одну з глибоких тріщин складної конфігурації чи попадання в лавину. Проте, у вересні 2017 року випадково з новин ТСН на каналі 1+1 заявник дізнався, що у наметі на висоті 5300 метрів гори Ельбрус були знайдені тіла трьох альпіністів з групи, до якої входив його брат, проте доля ОСОБА_2 лишилась невідомою. ОСОБА_2 пропав безвісти за обставин, що дають підстави припустити його загибель від нещасного випадку.

За місцем постійного проживання ОСОБА_2 , що за адресою: АДРЕСА_1 , немає відомостей про його місце перебування з 21.02.2004 року, тобто протягом п`ятнадцяти останніх років.

22.11.2018 року рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_2 було визнано безвісно відсутнім з 01.04.2004 року.

Оголошення ОСОБА_2 померлим необхідне заявникові для реалізації права на спадкування належної йому на підставі свідоцтва про право власності на житло частки квартири, у зв`язку з чим ним до суду і подано відповідну заяву.

В судове засідання заявник не з`явився, проте завчасно подав заяву до суду, згідно з якою заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності (а.с.18).

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився також, проте згідно з письмовим клопотанням просив суд розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти задоволення даної заяви (а.с.17).

Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Тож, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені ОСОБА_1 вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16.10.1979 року міським відділом ЗАГС м.Прилуки Чернігівської області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Прилуки Чернігівської області (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_4 від 21.01.2003 року, виданого Прилуцькою міською радою, квартира АДРЕСА_2 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному (а.с.9).

Згідно з копією рішення Прилуцького міськрайонного суду №2-о/742/167/18 (єдиний унікальний №742/3342/18) від 22.11.2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , було визнано безвісно відсутнім з 01.04.2004 року (а.с.6-8).

Відповідно до ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців.

Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи.

Пункт 13 постанови Пленуму Верховного СУДУ України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. А встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Приймаючи до уваги викладене, встановивши, що ОСОБА_2 тривалий час відсутній в місці його постійного проживання, а відомостей про місце його перебування немає вже більше п`ятнадцяти років, суд дійшов висновку, що заява його брата є законною та обґрунтованою, а тому беззаперечно підлягає задоволенню.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

На підставі ст.46, 47 ЦК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», керуючись ст.13, 258-259, 263-265, 273, 305, 307, 308, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН - НОМЕР_3 ), заінтересована особа - Прилуцький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (вул.Соборна, 16, м.Прилуки, 17500, код ЄДРПОУ - 35015090), про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки, померлим.

Днем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки, вважати 01.04.2004 року.

Судові витрати покласти на заявника.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.05.2019 року.

Суддя А.О.Коротка

Присяжні: Н.П.Овдієнко

Ю.П.Тарасенко