Справа № 278/18/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зубчук І. В.,

секретаря с/з - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення з будинку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 02 листопада 2018 року йому його матірю був подарований житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Островського, 1, с. Старошийка, Житомирський район, Житомирська область, в якому зареєстрований брат позивача - ОСОБА_3. У листопаді 2018 року позивач звернувся до відповідача з вимогою передати ключі від будинку та виселитися з одночасним зняттям з реєстрації, проте останній відмовився.

У звязку з наведеним позивач просить визнати виселити відповідача з житлового будинку, який знаходиться за адресою: вул. Островського, 1, с. Старошийка, Житомирський район, Житомирська область.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги; відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони є синами ОСОБА_4, яка 02 листопада 2018 року подарувала позивачу житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Островського, 1, с. Старошийка, Житомирський район, Житомирська область, в якому зареєстрований відповідач (а.с. 4-6, 9).

Статтею 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 ЦК та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК).

Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК).

Частиною 3 ст. 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 157 ЖК членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Частиною 1 ст. 116 ЖК передбачено, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на наведене, враховуючи те, що позивачем не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем руйнування чи псування жилого приміщення, або використання його не за призначенням, або систематичного порушення правил співжиття, тобто доказів наявності виключних, передбачених ст.ст. 116, 157 ЖК, підстав для виселення відповідача, суд вважає за потрібне відмовити в задоволенні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89 ЦПК, ст. 391 ЦК, ст.ст. 116, 156, 157 ЖК, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклик) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 26 квітня 2019 року.

Суддя І. В. Зубчук