Справа № 2-693/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Войтенко Т. В. ,

при секретарі Дідук С. В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві подання старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шемберка О.П. про примусове входження до житла боржника ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшло подання старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шемберко О.П. про примусове входження до житла боржника ОСОБА_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з метою проведення перевірки майнового стану, а також опису та арешту зареєстрованої за боржником квартири у виконавчому провадженні №37850548.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначив, що на примусовому виконанні виконавчої служби перебуває виконавче провадження №37850548 з примусового виконання виконавчого листа №2-693/11 від 24.04.2013 року, виданого Подільським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в розмірі 58258,74 доларів США. Дане провадження відкрито 13.05.2013 року на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним ОСОБА_4 за місцем проживання та знаходженням майна боржника.

З метою забезпечення виконання рішення суду, 07.08.2013 та 03.12.2014 року керуючись статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та внесено записи про обтяження до Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру обтяження рухомого майна.

Також, з метою перевірки майнового стану боржника 01.08.2014 державним виконавцем направлено запити до органів, що здійснюють реєстрацію прав власності на майно.

Згідно даних АІС «Автомобіль» МВСУ в м. Києві транспортних засобів за боржником не зареєстровано. Згідно довідки з УПФУ боржник перебуває на обліку як пенсіонер та отримує пенсію яка нараховується у Виплатному центрі ПФУ в м. Києві.

Відповідно до пункту 1 статті 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Однак, згідно довідки Київського міського БТІ та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником на праві власності зареєстровано нерухоме майно, яке знаходиться під арештом Відділу, а саме:

- земельна ділянка площею 2,1302 га на території Ставківської сільради Бершадьського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- квартира №АДРЕСА_2;

- квартира №АДРЕСА_3.

Враховуючи, що виявлене й арештоване майно боржника, зокрема: квартира №АДРЕСА_3 перебуває в іпотеці в ПАТ «Універсал Банк», згідно іпотечного договору №1893 від 18.06.2007, вбачається за доцільне звернути стягнення на майно боржника шляхом його опису й арешту з метою подальшої його реалізації з електронних торгів в рахунок погашення заборгованості.

Зазначає, що дія мораторію на звернення стягнення на житло боржника, яке перебуває в іпотеці, в даному випадку не поширюється на дане майно, оскільки квартира №АДРЕСА_3 не являється єдиним житлом боржника.

У поданні виконавець зазначає, що з метою звернення стягнення на майно боржника 28.02.2019 ним було здійснено вихід за адресою боржника: АДРЕСА_4, однак, провести виконавчі дії не виявилося можливим оскільки доступу до приміщення квартири надано не було, про що складено відповідний акт державного виконавця.

Вказує також, що на вхідних дверях квартири залишено виклик боржнику про явку до державного виконавця для погодження дати та часу проведення виконавчих дій.

В ході подальшого виконання ОСОБА_3 була повідомлена державним виконавцем про заплановані виконавчі дії з опису й арешту майна на 04.04.2019 за адресою: АДРЕСА_5. Однак, у вказаний день та час, прибувши на місце вчинення виконавчих дій державному виконавцю та представнику за довіреністю ПАТ «Універсал Банк» боржником відмовлено в наданні доступу до приміщення квартири №АДРЕСА_3, що також зафіксовано актом державного виконавця, який власноручно підписано боржником.

Посилається на те, що боржником рішення суду в самостійному порядку не виконується та державному виконавцю безпідставно боржником не надається доступ до приміщення квартири для вчинення виконавчих дій з метою повного й фактичного виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладені факти, на підставі ст.439 ЦПК України державний виконавець звернувся з даним поданням до суду, в якому просив суд надати дозвіл на примусове входження до житла боржника ОСОБА_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 з метою проведення перевірки майнового стану, а також опису та арешту зареєстрованої за боржником квартири у виконавчому провадженні № 37850548.

У судове засідання державний виконавець не з'явився, заяви або клопотання не подав. Зважаючи на негайний розгляд заяви, суд визнав можливим розглядати справу у відсутності представника Подільського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, оскільки його неявка не є перешкодою для вирішення даної справи.

Суд, вивчивши подання, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що подання державного виконавця слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавче провадження №37850548 з примусового виконання виконавчого листа №2-693/11 від 24.04.2013 року, виданого Подільським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в розмірі 58258,74 доларів США.

Згідно довідки Київського міського БТІ та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником ОСОБА_3 на праві власності зареєстровано нерухоме майно, яке знаходиться під арештом Відділу, а саме:

- земельна ділянка площею 2,1302 га на території Ставківської сільради Бершадьського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- квартира №АДРЕСА_2;

- квартира №АДРЕСА_3.

Відповідно до ч.1 ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи безперешкодно входити до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення.

Пунктом 13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець звертається до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст.30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Наведені у судовому рішенні обставини свідчать про те, що боржник ОСОБА_3 була обізнана про наявність виконавчого провадження, однак ухиляється від виконання рішення суду впродовж тривалого часу.

Про те, що ОСОБА_3 була обізнана про наявність виконавчого провадження та про намір державного виконавця потрапити до її житла для здійснення його опису та арешту, свідчить особистий підпис ОСОБА_3 в Акті державного виконавця від 04 квітня 2019 року про відмову надати доступ до квартири.

Зважаючи на те, що станом на день постановлення даної ухвали рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором не здійснено, суд вбачається підстави для задоволення подання державного виконавця та надання дозволу на примусове входження до квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, для опису та арешту майна по виконавчому провадженню № 37850548.

Керуючись ст. ст. 258 - 260, 353, 439 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Подання старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шемберка Олега Петровича про примусове входження до житла боржника ОСОБА_3 - задовольнити.

Надати дозвіл державному виконавцю Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шемберку Олегу Петровичу примусово увійти до приміщення квартири АДРЕСА_1, яка частково належить ОСОБА_3, для опису та арешту майна боржника по виконавчому провадженню №37850548.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Т. В. Войтенко