Справа № 308/1881/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Тхір О.А., за участю секретаря Віраг Е.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Ужгород у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковач Іван Васильович, до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про припинення іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковач Іван Васильович звернувся з позовною заявою до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , за яким просить суд визнати договір іпотеки № 010/02-7/193-Z від 25.05.2007 року припиненим та стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідно до кредитного договору №010/02-7/193-М від 25.05.2007 р. та додаткових угод до нього про зміну умов та графіку погашення кредиту, ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») надано кредит Варга Золтану ОСОБА_3 у сумі 30 000 доларів США до 24.05.2017 р. зі сплатою 13% річних. В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 3.3 ОСОБА_5 за кредитним договором №010/02-7/193-М, 25.05.2007 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та громадянином ОСОБА_6 укладено договір іпотеки №010/02-7/193-Z. Згідно п.1.1. вказаного договору іпотеки, цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя (банку), що витікають з кредитного договору а також додаткових угод до нього. Предметом іпотеки за п.1.2. договору іпотеки, є нерухоме майно: комплекс, тютюносушильний комплекс, що складається з майстерні під літ. «А», загальною площею 212,7 кв.м., тютюносушилки під літ. «Б», загальною площею 451,9 кв.м., кладової під літ. «В», вбиральні під літ. «Г», та знаходиться за адресою: Ужгородський АДРЕСА_1 , який належить іпотекодавцю (Позивачу) на праві власності. Згідно інформаційної довідки №156333894 від 14.02.2019 р. з Державних реєстрів заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та реєстру іпотек, на вищевказаний предмет іпотеки 25.05.2007р. на підставі договору іпотеки накладено обтяження за реєстраційним №5026263 - заборону відчуження нерухомого майна. Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13.12.2018р. по справі 308/12851/17, яке набрало законної сили, у задоволенні первісного позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_7 про стягнення донарахованих відсотків за кредитним договором відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_8 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про припинення зобов`язань по кредитному договору №010/02-7/193-М від 25.05.2007р. та додаткових угод до нього - задоволено, зобов`язання за кредитним договором №010/02-7/193-М від 25.05.2007р. та додатковими угодами до нього - припинено.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представником позивача через канцелярію суду подано заяву, в якій останній просив розглянути справу за відсутності сторони позивача за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача також подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив про неможливість участі представника банку у розгляді даної справи через необхідність участі в судових засіданнях апеляційної інстанції, щодо задоволення позовних вимог заперечує.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставіст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Представник AT «Райффайзен Банк Аваль» вважає, що позивач не довів суду порушення відповідачем права позивача, проте жодних доводів з цього приводу не навів, відзив у встановленому ЦПК порядку не подав.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно зіст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судом встановлено, що 25.05.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №010/02-7/193-М на суму 30 000 доларів США до 24.05.2017 р. зі сплатою 13% річних.

В забезпечення виконання зобов`язань Варга 3.3. за кредитним договором №010/02-7/193-М, 25.05.2007 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та громадянином ОСОБА_6 укладено договір іпотеки №010/02-7/193-Z.

Згідно п.1.1. вказаного договору іпотеки, цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя (банку), що витікають з кредитного договору а також додаткових угод до нього. Предметом іпотеки за п.1.2. договору іпотеки, є нерухоме майно: комплекс, тютюносушильний комплекс, що складається з майстерні під літ. «А», загальною площею 212,7 кв.м., тютюносушилки під літ. «Б», загальною площею 451,9 кв.м., кладової під літ. «В», вбиральні під літ. «Г», та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить іпотекодавцю на праві власності.

В подальшому, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.12.2018 р. у справі 308/12851/17, яке набрало законної сили, у задоволенні первісного позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_7 про стягнення донарахованих відсотків за кредитним договором відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_8 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про припинення зобов`язань по кредитному договору №010/02-7/193-М від 25.05.2007р. та додаткових угод до нього - задоволено, зобов`язання за кредитним договором №010/02-7/193-М від 25.05.2007р. та додатковими угодами до нього - припинено.

З долученої до матеріалів справи інформаційної довідки №156333894 від 14.02.2019 р. з Державних реєстрів заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та реєстру іпотек, встановлено, що на комплекс, тютюносушильний комплекс, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 8 25.05.2007 р. на підставі договору іпотеки №010/02-7/193-Z накладено обтяження за реєстраційним №5026263 - заборону відчуження нерухомого майна.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно із статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленому Законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 4 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою.

У зобов`язальних відносинах (стаття 509 ЦК України) суб`єктивним правом кредитора є право одержати від боржника виконання його обов`язку з передачі майна, виконання роботи, надання послуги тощо. Зі спливом позовної давності в цих відносинах кредитор втрачає можливість у судовому порядку примусити боржника до виконання обов`язку. Так само боржник зі спливом строку позовної давності одержує вигоду - захист від можливості застосування кредитором судового примусу до виконання обов`язку.

Відповідно до приписі в статті 575 ЦК Українитастатті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Підстави припинення іпотеки передбаченост.17 Закону України "Про іпотеку", до яких зокрема належать: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цьогоЗакону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи встановлення судом факту припинення основного зобов`язання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, підстави наявності записів щодо обтяження нерухомого майна у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та державному реєстрі іпотек відсутні, оскільки наявність вказаних відомостей про іпотеку та обтяжень нерухомого майна створюють перешкоди у здійсненні права власності позивачу щодо нерухомого майна. Суд вважає доцільним припинити обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно предмету іпотеки, а тому слід скасувати вказану заборону, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та виключивши з Державного реєстру іпотек.

Питання про судові витрати необхідно вирішити за правилами статті 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача 768,40 грн. сплаченого позивачем судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.319, 321, 325, 386, 391, 593, 598, 599 ЦК України, ст.ст.12, 13, 19, 81, 133, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про іпотеку», суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати припиненим договір іпотеки № 010/02-7/193-Z від 25.05.2007 року, як похідний від кредитного договору №010/02-7/193-М від 25.05.2007 р. та додаткових угод до нього про зміну умов та графіку погашення кредиту, у зв`язку із виконанням основного зобов`язання.

Скасувати обтяження, накладене на таке майно: комплекс, тютюносушильний комплекс, що складається з майстерні під літ. «А», загальною площею 212,7 кв.м., тютюносушилки під літ. «Б», загальною площею 451,9 кв.м., кладової під літ. «В», вбиральні під літ. «Г», та знаходиться за адресою: Ужгородський АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_9 , накладену під час посвідчення договору іпотеки № 010/02-7/193-Z від 25.05.2007 року, виключивши відповідні записи щодо вказаного майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_9 ( АДРЕСА_3 ), громадянин Угорщини, адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», адреса місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд.9, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса місце проживання: АДРЕСА_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя О.А.Тхір