Справа № 350/180/19
Номер провадження 2/350/200/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

У своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на половину домоволодіння, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з 24 листопада 1984 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 шлюбі вони з чоловіком придбали житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилася спадщина на спадкове домоволодіння. Вона та її дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є спадкоємцями першої черги за законом. Остання на спадкове майно не претендують. Бажаючи скористатися своїм правом на спадкування за законом, вона звернулася в нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив в оформленні спадщини. При таких обставинах, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушена звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідачки у судове засідання не з`явилися, направили суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги визнали.

За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України з постановленням заочного рішення.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право громадян на власність, як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства, закріплено в Конституції України, стаття 41 якої передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно матеріалів справи, зокрема: копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6) та копії свідоцтва про смерть (а.с.9) підтверджено, що позивачка доводиться дружиною спадкодавця.

Копією договору купівлі-продажу від 30 грудня 1988 року народження (а.с. 7) підтверджено, що ОСОБА_6 був власником будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Постановою нотаріуса від 14 грудня 2018 року № 1051/02-14 (а.с.8) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці відмовлено.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_4 був влаником домоволодіння, яке знаходиться АДРЕСА_1 , позивачка є спадкоємцем за законом, подала заяву про прийняття спадщини, таким чином прийняла спадщину, тому за позивачкою слід визнати право на спадщину.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 392, 1217, 1218 ЦК України, керуючись ст. ст.1-4, 247, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , жителькою АДРЕСА_1 , право власності на Ѕ домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя: