ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 червня 2019 року

м.Харків

справа № 639/204/16-ц

провадження № 22-ц/818/2405/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Державна установа «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», профспілковий комітет Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», первинна профспілкова організація державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», Харківська обласна організація профспілки працівників охорони здоров`я України

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», первинної профспілкової організації державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, компенсації за несвоєчасно проведений розрахунок в частині виплати заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року, постановлене під головуванням судді Єрмоленко В.Б., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 27 лютого 2019 року), -

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», первинної профспілкової організації державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, компенсації за несвоєчасно проведений розрахунок в частині виплати заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» на користь ОСОБА_1 необгрунтовано утримані членські внески у сумі 902,17 грн. В іншій частині позовні вимоги залишені без задоволення.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 12 березня 2019 року стягнуто з профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Просила також постановити окремі ухвали:

- щодо порушення законодавства Державною установою «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» в частині стягнення з неї одного відсотка заробітної плати з 01.11.2001 року по 20.02.2013 року;

- щодо порушення законодавства Харківською обласною організацією профспілки працівників охорони здоров`я України в частині неправомірного отримання частини першого відсотка її заробітної плати з 01.11.2001 року по 31.12.2011 року;

- щодо порушення законодавства Харківською обласною організацією профспілки працівників охорони здоров`я України в частині відсутності контролю за утриманням та перерахуванням членських профспілкових внесків в Державній установі «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» з 01.11.2001 року по 28.08.2015 року.

Постановити окрему ухвалу та направити її до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту надання Державною установою «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» двох архівних відомостей за 2012 рік ОСОБА_1 , одна з яких є неправдивим офіційним документом, оскільки не відповідає дійсності.

Постановити окрему ухвалу та направити її до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту невиконання Державною установою «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 25.02.2016 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 29.11.2017 року по справі №639/543/17, провадження 22-ц/790/6994/17.

Постановити окрему ухвалу, визнати незаконним та скасувати накази 13-д. від 28.02.2003 року, 15-д від 18.03.2003 року, 22-д від 23.06.2003 року, 27-д від 05.08.2005 року Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України». У разі визнання наказу Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» 15-д від 18.03.2003 року незаконним, просить суд постановити окрему ухвалу та стягнути з Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» на її користь заробітну плату за 31.06.2003 року.

Постановити окрему ухвалу та направити її до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту ухвалення суддею Жовтневого районного суду м.Харкова Єрмоленко В . Б. завідомо неправосудного рішення від 21.02.2019 року по справі №639/204/16-ц.

Постановити окрему ухвалу та направити її до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту перевищення службових повноважень суддею Жовтневого районного суду м.Харкова Єрмоленко В.Б. в зв`язку з тим, що залишила без розгляду заяви від 31.10.2018 року та від 20.11.2018 року про відвід без розгляду, чим перевищила службові повноваження.

Постановити окрему ухвалу та направити її до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту незаконного збагачення без достатніх правових підстав членами профспілки Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» через отримання 65% від одного відсотка заробітної плати працівників цієї установи як мінімум за час з 01.11.2001 року по 31.12.2011 року в тому числі з її заробітної плати за час з 01.11.2001 року по 31.12.2011 року.

Постановити окрему ухвалу та направити її до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту незаконного збагачення без достатніх правових підстав працівниками Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України через отримання 35% від одного відсотка заробітної плати працівників медичних установ м.Харкова і Харківської області, в тому числі з заробітної плати працівників Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» як мінімум за час з 01.11.2001 року по 31.12.2011 року.

Постановити окрему ухвалу та направити її до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту порушення суддею Єрмоленко В.Б., профспілковим комітетом Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», Харківською обласною організацією профспілки працівників охорони здоров`я України статті 129-1 Конституції України в частині обов`язковості рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 27.11.2015 року по справі №639/1279/14-ц в частині відмови суду у задоволенні її позову щодо визнання недійсним рішення профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» про її виключення з членів профспілки.

Лиманська Ольга Юріївна просила також скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 05.02.2019 року без виходу до нарадчої кімнати, скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 05.02.2019 року, скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 21.02.2019 року. Постановити окрему ухвалу та направити її до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту надання Державною установою «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» особового рахунку ОСОБА_1 за 2008 рік, який містить відомості, що не відповідають дійсності в частині виплати позивачу в січні 2008 року заробітної плати за грудень 2007 рік в сумі 342 грн. на підставі наказу №81-д від 28.11.2007 року ДУ «ІМІ НАМНУ», оскільки вказаний наказ містить інформацію щодо невиплату їй заробітної плати за грудень 2007 року в сумі 342 грн.

Постановити окрему ухвалу та направити її до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту надання працівником Жовтневого районного суду м.Харкова Чижиченком Д. В. в листі Жовтневого районного суду м.Харкова від 27.02.2019 року відомостей, що не відповідають дійсності в частині відсутності нарадчої кімнати в Жовтневому районному суду м.Харкова за адресою: вул. Полтавський шлях,45.

Постановити окрему ухвалу та направити її до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту відмови з боку судді Єрмоленко В.Б. досліджувати докази в судовому засіданні від 21.02.2019 року, чим Єрмоленко В.Б. виявила службову недбалість.

Постановити окрему ухвалу щодо відсутності громадського контролю за виплатою заробітної плати з боку первинної профспілкової організації Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» з 2002 року по 2009 рік.

Постановити окрему ухвалу щодо припинення первинної профспілкової організації Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» у зв`язку з неправомірним отриманням заробітної плати частини (65%) одного відсотка щомісячної заробітної плати позивача з 01.11.2001 року по 31.12.2011 рік, неправомірним з боку Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» направленням її у відпустку без збереження заробітної плати протягом 12-ти місяців з 01.11.2001 року по 31.12.2011 рік, неправомірним стягненням 1% щомісячної заробітної плати як мінімум з 01.11.2001 року по 31.12.2011 рік працівникам державної установи, що працювали за сумісництвом, неправомірним з боку Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» направленням працівників, що працювали за сумісництвом у відпустку без збереження заробітної плати, що перевищувала 15 днів, з 01.11.2001 року по 31.12.2011 рік.

Постановити окрему ухвалу щодо припинення діяльності Київської районної профспілкової організації працівників охорони здоров`я України у зв`язку з відсутністю контролю за неправомірними діями первинної профспілкової організації Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» з 01.11.2001 року по 20.01.2013 рік, а також у зв`язку з неправомірним отриманням частини (65%) одного відсотка щомісячної заробітної плати позивача з 01.11.2001 року по 31.12.2011 рік.

Постановити окрему ухвалу щодо припинення діяльності Харківської обласної профспілкової організації працівників охорони здоров`я України у зв`язку з відсутністю контролю з 01.11.2001 року по 17.11.2011 рік за неправомірними діями первинної профспілкової організації Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», а також у зв`язку з неправомірним отриманням частини (35%) одного відсотка щомісячної заробітної плати позивача з 01.11.2001 року по 31.12.2011 рік.

ОСОБА_1 просила після ухвалення рішення у справі звернутися до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності ст. 12 та ст. 27 Статуту Професійної спілки працівників охорони здоров`я України, зареєстрованого МЮУ 28.02.2000 року, в частині обмеження членства члена Профспілки в іншій профспілковій організації.

Позивачка посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що стягнувши з профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» на її користь необгрунтовано утримані членські внески у сумі 902,17 грн., суд першої інстанції не застосував строк позовної давності, тому стягнута судом сума не є профспілковими внесками, а є заробітною платою. Крім того, профспілковий комітет Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» не є юридичною особою, тому відсутні підстави для стягнення з нього будь-яких сум. Зауважує, що протягом 2002 року, 2003 року, 2005 року та протягом 2009 року з вини відповідача вона перебувала у відпустці без збереження заробітної плати без жодних правових підстав. Вважає, що всі заявлені позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.

Відповідачами рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Представник Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» , первинної профспілкової організації Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» та представник Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України надали відзив на апеляційну скаргу, просили залишити апеляційну скаргу позивачки без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року - без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з позивачки було необґрунтовано утримані членські внески у сумі 902 грн. 17 коп., які підлягають стягненню з профспілкового комітету ДУ « Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України». Стягнення утриманих профспілкових внесків має разовий характер, не входять в структуру заробітної плати, відносяться до особливих утримань, здійснювались за ініціативою працівника. Спір щодо оплати позивачці заробітної плати за час знаходження у відпустці без збереження такої, остаточно було вирішено рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 27 листопада 2015 року. Інші позовні вимоги є недоведеними.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що в період з 01 листопада 2001 року по 20 лютого 2013 року ОСОБА_1 перебувала з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» у трудових відносинах. Працювала за сумісництвом на 0,5 окладу та була звільнена 20.02.2013 року у зв`язку з прийняттям на роботу основного працівника, за ст. 43-1 КЗпП України (а.с.106 т.1, а.с.136 т.2).

Відповідно до листа обласного комітету Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України від 28.08.2015 № 192/з під час перевірки фахівцями обласного комітету встановлено, що з листопада 2001 по грудень 2012 включно бухгалтерією інституту із заробітної плати ОСОБА_1 - сумісника, було утримано членські профспілкові внески в загальній сумі 902,17 грн., що підтверджується розрахунковими листками та довідкою. У той же час профспілковим комітетом не надано жодних документів, які б підтверджували належність до Профспілки працівників охорони здоров`я України, не має профспілкового квитка та облікової картки члена цієї профспілки. За основним місцем роботи в Національному науковому центрі «Інститут експериментальної і клінічної ветеринарної медицини» ОСОБА_1 з 28.07.1997 року перебувала на обліку у первинній профспілковій організації, сплачувала членські профспілкові внески до цієї профспілки. Подвійне профспілкове членство як у Профспілки працівників охорони здоров`я України, так і в Професійній спілки агропромислового комплексу України не допускається ( т. 4 а.с. 150-151).

З протоколу первинної профспілкової організації ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» №5 від 10.09.2015 року вбачається, що на позачерговому засіданні профспілкового комітету було поставлене питання про розгляд листа від Голови обласної організації Профспілки працівників охорони здоров`я України Благовещенської А.В. з пропозицією скасувати постанову профкому інституту від 27.06.2012 року про виключення ОСОБА_1 з Профспілки . За вказаним питанням прийнято рішення про скасування постанови профкому інституту від 27.06.2012 року про виключення ОСОБА_1 з Профспілки та про повернення їй безпідставно утриманих членських профспілкових внесків у сумі 902,17 грн. (а.с.208 т.1).

В листі голови професійної спілки працівників охорони здоров`я України №02-43з від 12.10.2015 року зазначено, що за період з листопада 2001 року по грудень 2011 року бухгалтерія Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» щомісяця утримувала з заробітної плати ОСОБА_1 членські профспілкові внески, незважаючи на те, що вона не була членом профспілки (а.с.7-8 т.1).

За інформацією голови профспілки ДУ«Інститут мікробіології та імунології ім. І.І.Мечникова НАМН України» від 25.03.2016 року № 130, ОСОБА_1 в період роботи на умовах сумісництва не була членом профспілкової організації, профспілкові внески оплачувались нею до 2011 року включно, а потім не вносились до моменту звільнення ( 20.02.2013 року). За період роботи ОСОБА_1 отримувала новорічні подарунки, мала можливість пільгового оздоровлення. Стягнення членських профспілкових внесків у розмірі одного відсотка щомісячної заробітної плати проводилось автоматично, після оформлення трудових відносин та було припинено 31.12.2011 року на підставі акту перевірки нарахування, утримання і своєчасності перерахування членських профспілкових внесків від 18.11.2011 року. Адміністрація вважала, що працівники, які сплачували членські внески, мають право користуватися пільгами та правами на рівні членів профспілкової організації ( т. 1 а.с. 74-75, т. 5 а.с. 188).

Головою профспілки ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» надано інформацію, що на період звільнення з роботи, на умовах сумісництва, ОСОБА_1 не була членом профспілки і з її заробітку більше року не стягувались профспілкові внески. Сума внесків за період роботи складає 902,17 грн. ( 2001 р. -2,92 грн., 2002 р.-16,11 грн., 2003 р.-15,48 грн., 2004 р.-30,60 грн., 2005 р.-49,68 грн., 2006 р. -77,89 грн., 2007 р. -102,32 грн., 2008 р. -153,31 грн., 2009 р. -95,43 грн., 2010 р. -164,43 грн., 2011 р.-194 грн. Припинення відрахування членських внесків проводилось на підставі акту Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України від 18.11.2011 р., яким встановлено порушення- із зовнішніх сумісників стягуються профспілкові внески ( т. 1 а.с. 246).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідачами порушені вимоги закону про оплату праці. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивачка просила суд стягнути з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» на її користь невиплачену заробітну плату розміром 1 відсоток щомісячної заробітної плати позивача за час з 01.11.2001 року по 31.12.2011 року, що становить 895,44 грн., з урахуванням індексу споживчих цін; заробітну плату за 5 місяців 2009 року (березень, липень, серпень, вересень), за вересень 2005 року, чотири місяці 2003 року ( березень, травень, червень, грудень), два місяці 2002 року ( травень, червень), з урахуванням індексу споживчих цін; заробітну плату за грудень 2007 року в сумі 342 грн. , за лютий 2009 року в сумі 153,00 грн., яку самовільно, без згоди позивача, повернено та отримано відповідачем; стягнути з Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України 313,40 грн., що становить 35 % від 1 відсотка заробітної плати позивача за час з 01.11.2001 року по 31.12.2011 року з суми 895,44 грн., стягнути з профспілкового комітету ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» 582,04 гривень, що становить 65 % від 1 відсотка щомісячної заробітної плати позивача за час з 01.11.2001 року по 1 року з суми 895,44 грн.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності до ст. 4 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб та юридичних осіб у спосіб, визначений законами України, але в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Матеріали справи свідчать про те, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 27 листопада 2015 року позов, який подано ОСОБА_1 у 2014 році до ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України" про визнання дій неправомірними, зобов`язання надати наказ про звільнення, здійснити повний розрахунок при звільненні, стягнути середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за весь час затримки, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення грошових коштів та моральної шкоди, здійснення індексації заробітної плати, поновлення членства в профспілковій організації, зобов`язання вчинити інші дії, - задоволено частково. Стягнуто з Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім.. І.І. Мечникова НАМН України» на користь ОСОБА_1 компенсацію за службові відрядження на загальну суму 1263 ,98 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди-1200 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено ( т. 4 а.с. 17-24).

Серед низки вищевказаних вимог ОСОБА_1 просила стягнути середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі, який станом на 16 квітня 2014 року становить 26550,84 гривні без врахування податків та обов`язкових платежів та без урахування компенсації за несвоєчасно проведений розрахунок, зобов`язати провести індексацію заробітної плати позивача за деякі періоди 2009 року, з 1 по 30 вересня 2005 року; з 1 по 31 березня, з 1 по 31 травня, з 1 по 30 червня , з 1 по 31 грудня 2003 року, 1 по 31 травня, з 1 по 30 червня 2002 року з урахуванням індексу споживчих цін, стягнути з Державної установи на ії користь оплату простою протягом 5 місяців 2009 року - з 1 по 31 березня, з 1 по 31 травня, з 1 по 31 липня, з 1 по 31 серпня, з 1 по 30 вересня - у розмірі 5 місячних окладів позивача з урахуванням індексу споживчих цін; протягом 1 місяця 2005 року - з 1 по 30 вересня - у розмірі 1 місячного окладу позивача з урахуванням індексу споживчих цін; протягом 4 місяців 2003 року з 1 по 31 березня, з 1 по 31 травня, з 1 по 30 червня , з 1 по 31 грудня - у розмірі 4 місячних окладів позивача з урахуванням індексу споживчих цін; протягом 2 місяців 2002 року - 1 по 31 травня, з 1 по 30 червня у розмірі 2 місячних окладів позивача з урахуванням індексу споживчих цін, визнати недійсним рішення профспілкового комітету Державної установи (протокол № 2 від 27.06.2012 р) про виключення позивача з членів профспілки, зобов`язати профспілковий комітет Державної установи поновити членство позивача у профспілці Державної установи з 01.01.2012 року, стягнути з Державної установи на ії користь компенсацію моральної шкоди у сумі 43848 грн. за порушення трудових прав позивача в частині ненадання довідки про роботу позивача, зобов`язати Державну установу надати їй завірену належним чином копію виписки з протоколу № 2 від 27.06.2012 року засідання профспілкового комітету Державної установи про виключення її з членів профспілки, зобов`язати надати їй облікову картку члена профспілкової організації , виписку з протоколу зборів профспілкової організації Державної установи, на яких її було виключено з членів профспілки Державної установи, стягнути з Державної установи на її користь заробітну плату у розмірі 192,70 грн. з урахуванням компенсації за затримку розрахунку при звільненні.

З рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 27 листопада 2015 року також вбачається, що у 2009 році протягом 5 місяців, в 2005 році протягом місяця, в 2003 році протягом 4 місяців та в 2002 році протягом 2 місяців позивач перебувала у відпустці за власний рахунок. Позивач посилалася на те, що надання відпустки без збереження заробітної плати може відбуватися тільки за ініціативою працівника та не більше 15 днів, як передбачено законодавством, проте ОСОБА_1 відправлена у відпустку за ініціативою роботодавця. Оскільки на її думку, державна установа незаконно, без попередження відправила її у відпустку без збереження заробітної оплати, тому просила провести індексацію заробітної плати та виплатити їй суми в розмірі місячного окладу за кожен місяць простою на підприємстві.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 11 липня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 27.11.2015 року в частині вирішення позову про зобов`язання надати наказ про звільнення та стягнення заробітної плати за березень 2012 року в розмірі 192,70 грн. - скасовано, зобов`язано ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України" видати ОСОБА_1 . засвідчену в установленому порядку копію наказу від 20.02.2013 року про її звільнення та стягнута сума у розмірі 192,70 грн. ( т. 2 а.с. 137-138, т. 4 а.с. 36-49).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про те, що спір щодо оплати позивачці заробітної плати за час знаходження у відпустці без збереження такої, остаточно було вирішено рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 27 листопада 2015 року. Вказаний позов ОСОБА_1 стосується також вимог про стягнення заробітної плати за той самий період, а саме: березень, травень, липень, серпень, вересень 2009 року, вересень 2005 року, березень, травень, червень, грудень 2003 року, травень і червень 2002 року, з урахуванням індексу споживчих цін. Позовні вимоги мотивовані доводами, аналогічними заявленим ОСОБА_1 у лютому 2014 року. Тому вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Що стосується інших позовних вимог ОСОБА_1 про невиплачену заробітну плату розміром 1 відсоток щомісячної заробітної плати позивача за різні періоди, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Ця ж норма пролонгована змістом частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Лиманська О .Ю. просить суд стягнути з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» за користь позивача невиплачену заробітну плату розміром 1 відсоток щомісячної заробітної плати позивача за час з 01.11.2001 року по 31.12.2011 року, що становить 895,44 грн., з урахуванням індексу споживчих цін та одночасно, подвійно стягнути з Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України 313,40 грн., що становить 35 % від 1 відсотка заробітної плати позивача за час з 01.11.2001 року по 31.12.2011 року з суми 895,44 грн., з профспілкового комітету ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» 582,04 гривень, що становить 65 % від 1 відсотка щомісячної заробітної плати позивача.

Згідно бухгалтерського обліку (проводок) та звітів, суми 1%, стягнуті із заробітної плати ОСОБА_1 є профспілковими внесками, а не заробітною платою. З часу перерахування роботодавцем сум в розмірі 1% від зарплати профспілкам, юридичний статус заробітної плати цих сум втрачається. Тому не можна вважати членські внески заробітної платою.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» членами профспілок можуть бути особи, які працюють на підприємстві, в установі або організації незалежно від форм власності і видів господарювання, у фізичної особи, яка використовує найману працю, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, особи, які навчаються в навчальному закладі.

Згідно ст. 42 вищевказаного Закону роботодавець за письмовими заявами працівників, які є членами профспілки, зобов`язаний щомісяця і безоплатно утримувати із заробітної плати та перераховувати на рахунок профспілки відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в терміни, визначені цим договором. Роботодавець не має права затримувати перерахування таких коштів.

Відповідно до Рекомендацій щодо порядку сплати та обліку членських профспілкових внесків, затверджених постановою Президії Федерації професійних спілок України № П-6-15 21.09.2006 р., безготівкова сплата щомісячних членських профспілкових внесків проводиться за письмовою заявою члена профспілки роботодавцю про їхнє утримання із заробітної плати в розмірах, визначених статутом профспілки, впродовж усього періоду роботи на підприємстві, в установі, організації. Ця заява зберігається в бухгалтерії роботодавця (копія заяви - в профкомі) впродовж усього періоду перебування працівника на обліку в первинній профспілковій організації цього підприємства та впродовж трьох років після вибуття з неї. Внески утримуються під час нарахування заробітної плати за місяць.

За п. 4.6 Рекомендацій із заробітної плати, яку нараховано члену профспілки не за основним місцем роботи (сумісництво, видання літератури, мистецтво, педагогічна робота тощо), членські профспілкові внески можуть за його письмовою заявою утримуватися в безготівковому порядку за місцем фактичного нарахування заробітної плати і перераховуватися профспілці, членом якої він є, або за його бажанням сплачуватися готівкою за відомістю скарбнику первинної профспілкової організації за місцем перебування на профспілковому обліку.

Таким чином, профспілкові внески утримуються виключно із заробітної плати тих працівників, для яких дане підприємство є основним місцем роботи, тобто із заробітної плати працівників-сумісників профспілкові внески не утримуються.

Як правило, розмір профспілкових внесків становить 1% від нарахованої працівникові заробітної плати.

За приписами ст.12 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійні спілки, їх об`єднання у своїй діяльності незалежні від державних органів та органів місцевого самоврядування, роботодавців, інших громадських організацій, політичних партій, їм не підзвітні і не підконтрольні. Профспілки самостійно організовують свою діяльність, проводять збори, конференції, з`їзди, засідання утворених ними органів, інші заходи, які не суперечать законодавству.

Забороняється втручання державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, роботодавців, їх об`єднань у статутну діяльність профспілок, їх організацій та об`єднань.

Відповідальність за утримання та сплату членських внесків покладена на підприємство, яке щомісячно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок профспілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору, а облік надходження й перерахування членських профспілкових внесків здійснюється первинною профспілковою організацією.

Згідно Рекомендації щодо порядку сплати та обліку членських профспілкових внесків у разі виявлення фактів неправильного нарахування членських профспілкових внесків, несвоєчасного й неповного перерахування їх організаційним ланкам профспілки складається акт у встановленому порядку і вживаються заходи для усунення недоліків ( п. 5.10).

Сторонами не заперечується, що рішенням профкому Державної установи від 10.09.2015 року № 5 скасована постанова від 27.06.2012 про виключення з профспілки та прийнято рішення щодо повернення незаконно утриманих членських внесків в сумі 902,17 грн. Повідомляючи про таке рішення профкому ОСОБА_1 відповідач був згоден перерахувати раніше стягнуті кошти позивачу.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1, 3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з профспілкового комітету ДУ « Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» на користь позивачки необгрунтовано одержані членські внески у сумі 902,17 грн. - відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Посилання апелянта на наявність підстав для постановлення окремих ухвал у спірних правовідносинах та необхідність звернення до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності ст. 12 та ст. 27 Статуту Професійної спілки працівників охорони здоров`я України, зареєстрованого МЮУ 28.02.2000 року, в частині обмеження членства члена Профспілки в іншій профспілковій організації, - не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Отже, єдиною підставою для постановлення окремо ухвали у справі є випадок виявлення при вирішенні спору по суті порушення певним органом чи особою вимог законодавства.

Разом з тим колегія суддів не вбачає підстав для постановлення окремих ухвал у справі.

При цьому звернення до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності ст. 12 та ст. 27 Статуту Професійної спілки працівників охорони здоров`я України, зареєстрованого МЮУ 28.02.2000 року, в частині обмеження членства члена Профспілки в іншій профспілковій організації має бути здійснене у відповідності до вимог Закону України «Про Конституційний Суд України».

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 21 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук