Справа № 185/7351/18
Провадження № 2/185/783/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 травня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., представника позивача адвоката Патокина М.Б., представника Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Голуб І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Павлограда цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, Орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві Державної адміністрації про відібрання дитини, визначення місця проживання дитини з матір`ю та стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В

03 вересня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, Орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві Державної адміністрації про відібрання дитини, визначення місця проживання дитини з матір`ю та стягнення аліментів, та відповідно до якого просила суд:

1.Відповідно до ст.162 СК України негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання;

2.Визначити місце проживання її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із її матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

3.Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на мою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття.

В обґрунтування позову вона зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала в шлюбі з 14 грудня 2013 року. 25 травня 2017 року їх шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу їй відновлено дошлюбне прізвище ОСОБА_1 . Від відносин з відповідачем у них народилась дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони проживали на зйомних квартирах, а в подальшому в будинку її матері ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 . Даний будинок належить матері на праві приватної власності. Відносини з відповідачем не склалися з квітня 2015 року. Між ними виникали скандали з ініціативи відповідача. Він постійно погрожував розправою, став її бити в присутності дітей, що негативно відображалось на дитячій психіці. За таких обстави шлюбні відносини між ними були припинені та в восени 2016 року ОСОБА_2 знайшов собі роботу та поїхав мешкати до міста Києва. На протязі двох років відповідач декілька разів звертався до неї з проханням надати йому дитину, але вона відмовляла. В той час їй стало відомо, що її колишній чоловік неодноразово судимий, про що вона до шлюбу не знала. Він постійно погрожував забрати у неї усіх дітей, тому вона прийняла рішення дітей не давати. Фактично спору щодо місця мешкання дитини ОСОБА_3 не було. 27.08.2018 року в нічний час відповідач за попередньою змовою з іншими особами незаконно проник в будинок матері де відпочивали діти та викрав доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає, що відповідач зловживаючи своїми правами, самоуправно, без її згоди всупереч інтересам малолітньої дитини (доньки) змінив її місце проживання. Дії відповідача створюють небезпеку для життя, здоров`я і морального виховання доньки. У неї троє дітей, а саме: син - ОСОБА_6 , 2002 року народження, син - ОСОБА_7 , 2007 року народження, донька - ОСОБА_3 , 2013 року народження. В даний час вона підробляє тимчасовими заробітками. Вона та діти зареєстровані та проживають в будинку її матері. За місцем свого мешкання вона характеризується позитивно. На обліку у лікарів психіатра та нарколога вона не перебуває. За місцем її мешкання зроблені всі умови для повноцінного розвитку всіх її дітей. ОСОБА_3 за місцем мешкання ходить до дитячого садочку «Рукавичка». Дитина завжди охайно одягнена, до закладу приводили та забирали вона, її мати та її син. За місцем мешкання дитина відвідує медичний заклад „Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда" Павлоградської міської ради. На даний час виник спір щодо місця проживання дитини. Вважаю, що місце проживання її малолітньої доньки ОСОБА_8 із нею за вищевказаною адресою буде повністю відповідати інтересам дитини, так як вона має більшу прихильність до неї та вона виявляє більшу увагу до доньки та турботу про неї ніж її батько. Проживання дитини із нею забезпечить їй більш повний нормальний фізичний і духовний розвиток, що буде в повній мірі сприяти розвитку та інтересам дитини. Крім того, після розірвання шлюбу відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Домовленості між ними щодо виконання обов`язку відповідача про утримання дитини не досягнуто. Відповідач фізично здоровий, офіційно працює в ТОВ "ТЕЛЕСИСТЕМИ УКРАЇНИ" та має постійний дохід. Інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, у відповідача не має, аліментів він нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Вважає за можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму.

Ухвалою суду від 07.11.2018 року у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Арутюнової В.В. про роз`єднання та передачу справи за підсудністю за місцем проживання відповідача до Солом`янського районного суду м. Києва відмовлено.

Позивач в судовому засіданні яке проходило 16.10.2018 року позов підтримала, та пояснила, що їхня донька народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , а розписалися вони 14.12.2013 року. Дитину в неї відповідач забрав без її згоди в ніч з 26.08.2018 року по 27.08.2018 року, коли вона була на концерті з сином. На протязі двох років відповідач не допомагав їм матеріально. Вона працює на декількох роботах не офіційно. ОСОБА_2 сказав, що він працює в м. Київ заступником директора. Її діти забезпечені всім необхідним. Донька ОСОБА_9 ходила і ходить в дитячій садок «Рукавичка». Дитина ходить в Павлоградську лікарню № 1 м. Павлограда.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та просив суд позов задовільнити у повному обсязі, та зазначив, що станом на дату розгляду справи в суді, дитина відповідачем повернута та вже проживає разом із матір`ю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте на адресу суду від нього надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог та підтримала висновок Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні яке проходило 16.10.2018 року пояснила, що проживає на АДРЕСА_2 . Вона знайома з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , її будинок знаходиться навпроти будинку ОСОБА_1 . Вона не являється їх родичем. Їй відомо, що чоловік ОСОБА_11 вкрав в неї дитину, будучи вже в розлученні. Коли вони знаходилися у шлюбі, ОСОБА_2 дуже багато вживав спиртного, не працював. ОСОБА_1 проживає зі своєю мамою ОСОБА_5 , та зі своїми трьома дітьми, ОСОБА_12 це старший син, ОСОБА_13 та донька ОСОБА_9 в одному будинку. Стосовно негативних якостей ОСОБА_1 вона нічого не може сказати. В ОСОБА_14 діти доглянуті. ОСОБА_2 завжди в нетверезому стані. Причина розлучення, це те, що він ображав ОСОБА_15 та наносив тілесні ушкодження. ОСОБА_9 донька ОСОБА_11 любить свою матір. Так вона була в будинку у ОСОБА_1 будинку чистота і порядок. Для дітей є їх кімнати, а також є кухня, ванна кімната та санвузел. ОСОБА_1 дуже хороша матір. Вона займається з дітьми, водить їх на заняття. Відповідач ОСОБА_2 дуже агресивний, всім погрожує, неоднократна показував що в нього є зброя. Він і їй погрожував. Вона була свідком того, що ОСОБА_16 ображав ОСОБА_15 нецензурною лайкою. А також їздить за кермом в нетверезому стані.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні яке проходило 16.10.2018 року пояснила, що проживає по АДРЕСА_1 . Вона є мамою ОСОБА_1 Відповідач ОСОБА_2 неоднократно наносив тілесні ушкодження її донці ОСОБА_1 Ображав її нецензурною лайкою. Дитина плакала. Будинок по АДРЕСА_1 належить їй. Діти в домі забезпеченні всім належним. У них є садок, невелике господарство. Вона дуже любить своїх внуків. Діти завжди нагодовані. Її донька завжди займається вихованням своїх дітей.

Дослідивши письмові матеріали справи, письмовий відзив на позов, висновок Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради, пояснення позивача та її представника, пояснення свідків даних в судовому засіданні 16.10.2018 року, та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно з ч.ч.7,8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

За правилами ст.3 Конвенції про права дитини (прийнята Генасамблеєю ООН 20 листопада 1989 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 даної Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до принципу 6 «Декларації прав дитини», малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України «Щодо надання роз`яснення» 19.09.2015 № Ш-16216/10.2, Міністерство юстиції за результатами розгляду Вашого звернення щодо ратифікації Україною Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, повідомляє, що Декларація визнається універсальним і ефективним механізмом та інструментом захисту прав дитини в світовому масштабі і діє з дати прийняття Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року.

Частиною 1 ст. 162 СК України визначено, що якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що позивач з відповідачем уклали шлюб 14 грудня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб(Т. 1, арк.с.12). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження( Т . 1, арк.с.9). Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 25 травня 2017 року, що підтверджується копією рішення суду від 25 травня 2017 року(Т. 1, арк.с.10). Після розірвання шлюбу Позивачу відновлено дошлюбне прізвище ОСОБА_1 , що підтверджується копією додаткового рішення суду від 12.06.2017 року(Т. 1, арк.с.11). Позивач з 12.09.2014 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання(Т. 1, арк.с.14), а також неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачем, що підтверджується копією довідки з Квартального комітету № 81 від 29.08.2018 року( Т . 1, арк.с.8). Відповідач зареєстрований з 19.10.2017 року за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання(Т. 1, арк.с.93). Відповідно до характеристики з місця проживання позивача, « ОСОБА_1 постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 , зі своїми дітьми: ОСОБА_7 , 2007 року народження, ОСОБА_6 , 2002 року народження, ОСОБА_3 , 2013 року народження, та зі своєю матір`ю: ОСОБА_5 , 1962 року народження. За даний період скарг від жителів кварталу не поступало, піддержує добросусідські відносини. Домоволодіння підтримує в належному стані. Спиртними напоями не зловживає»(Т. 1, арк.с.6). До лікаря психіатра позивач за останні 5 років за медичною допомогою не зверталась, що підтверджується копією довідки від 29.08.2017 року(Т. 1, арк.с.5). Відповідно до довідки з Дошкільного навчального закладу № 2 «Рукавичка» ОСОБА_3 дійсно зарахована до цього закладу з 13.11.2017 року, однак заклад відвідує дуже рідко, за період з грудня 2017 року по 21 серпня 2018 року перебувала в закладі 24 дні, дитина завжди охайно одягнена, до закладу приводили та забирали, бабусі, син, мати(Т. 1, арк.с.7). Відповідно до листа з КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» ПМР № 875 від 03.09.2018 року на прийом до лікаря дитина приходить у супроводі матері, яка опікується нею, виконує всі призначення та рекомендації лікаря, з`являється на профілактичні огляди та щеплення, дитина охайна та доглянута, батько ОСОБА_2 дитину на прийом до лікаря не супроводжує, участі в лікуванні, оздоровленні не приймає(Т. 1, арк.с.27). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Павлоградської міської ради від 01.10.2018 року «враховуючи прихильність доньки до матері, її вік, діючи виключно в інтересах дитини, орган опіки та піклування Павлоградської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (Т. 1, арк.с.63). Судом також встановлено, що неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 26.08.2018 року по 27.08.2018 року в нічний час відповідач без згоди позивача забрав з будинку АДРЕСА_1 і відвіз її за місцем свого мешкання в м. Київ , що підтверджується обставинами викладеними у позові(Т. 1, арк.с.2-3) та підтверджені письмовим відзивом на позов(Т. 1, арк.с.134-141). Також судом встановлено, що відповідач 21.09.2018 року уклав з ПП «Країна дитинства» договір послуг з організації виховання і навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у закладі дитячих садочків «Країна дитинства»(Т. 1, арк.с.189-195). Відповідач - ОСОБА_2 працює в ТОВ «Телесистеми України» з 11.07.2016 року, та за місцем роботи характеризується як відповідальна, цілеспрямована, працьовита, відмінна людина, являється людиною з високими моральними якостями, не вживає спиртні напої, несе корисне суспільне навантаження, сторониться конфліктних ситуацій, при спілкуванні відкритий, що підтверджується копіями рекомендаційного листа № 13/11-17 від 13.11.2017 року з ТОВ «Системс Телеком»(Т. 1, арк.с.198) та характеристики № 397 від 13.11.2017 року з ТОВ «Телесистеми України» (Т. 1, арк.с.199). Гр. ОСОБА_2 отримує у ТОВ «Телесистеми України» заробітну плату за період з січень по жовтень 2018 року, у розрізі помісячно за січень - 24000,00 грн.; за лютий - 24000,00 грн.; за березень - 27004,81 грн.; за квітень - 25000,00 грн.; за травень - 25000,00 грн.; за червень - 25000,00 грн.; за липень - 25000,00 грн.; за серпень - 25000,00 грн.; за вересень - 25000,00 грн.; за жовтень - 25000,00 грн.; за листопад - 25000,00 грн.; за грудень - 25000,00 грн., що підтверджується копіями довідок з ТОВ «Телесистеми України»(Т. 1, арк.с.200-201). Станом на 23.10.2018 року ОСОБА_2 на обліку в Київському міському психоневрологічному диспансері не перебуває, що підтверджується копією медичної довідки від 23.10.2018 року(Т. 1, арк.с.202). Судом також встановлено, що позивач не надавала можливості бачитись позивачу з їх дитиною - ОСОБА_3 , що підтверджується копіями висновку та листів з Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, заяви до поліції(Т. 1, арк.с.203-208), та не заперечується сторонами.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із її матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки суд не встановив виняткових обставин, які б суперечили найкращім інтересам неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 якщо б вона проживала разом із своєю матір`ю. Окрім цього з висновку органу опіки та піклування м. Павлограда, вбачається, що останні вважають за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом із матір`ю ОСОБА_1 . Крім того суд вважає, що оскільки з точки зору психології між дитиною та її матір`ю в ранньому віці існує дуже тісний зв`язок, розірвання якого накладає, як правило, глибокий слід в майбутньому на психіку та навіть на фізичний розвиток дитини, та крім цього, є ще деякі складнощі, що стосуються виховання та піклування над дитиною саме батьком, оскільки дитина є дівчинкою. За даних обставин, позитивний приклад матері, її турбота, увага, розуміння є чи не найбільшою складовою гідного житія дівчинки в майбутньому. Також суд вважає за потрібне врахувати принцип ст. 6 «Декларації прав дитини», відповідно до якого малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю, оскільки дитина є малолітньою, та є за своєю статтю дівчинкою, матір яка проживає разом із дитиною, не є аморальною людиною, неофіційно працює, є позитивною людиною, піклується про дитину, створює належні умови для життя, розвитку та навчання дитини, а тому суд хоча «Декларація прав дитини» не є обов`язковою до виконання, тому що носить декларативний характер, проте визнається універсальним і ефективним механізмом та інструментом захисту прав дитини в світовому масштабі, а тому суд в рамках чинного законодавства України вирішує залишити дитину проживати разом із матір`ю за місцем проживання матері дитини, окрім цього це не порушить права дитини та її батька на участь останнього у її житті, розвитку, навчанні.

Також суд вважає, за потрібне задовольнити частково таку позовну вимогу, як стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання їх спільної неповнолітньої дитини, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте не в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку(доходу) відповідача а лише у розмірі 1/4 частини, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки це буде достатнім розміром для задоволення потреб дитини у частковій участі відповідача у розвитку, навчанні та забезпеченні дитини, та що не протирічить положенням Сімейного кодексу України.

З приводу такої позовної вимоги, як відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання, то суд вважає, що вона не підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки фактично дитина повернена відповідачем до позивача до моменту вирішення судом цього питання, що не спростовується сторонами, та підтверджується показами представника позивача наданими в судовому засіданні.

Суд також дослідив письмовий відзив на позов з доданими до нього документами, та ставиться до аргументів викладених в ньому критично, на підставах наведених вище.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, проте оскільки позивач при подачі позову сплатила судовий збір в сумі 704.80 гривень(т. 1, арк.с.1), а позовні вимоги задоволені частково, то суд виходячи з найкращих інтересів дитини позивача приходить до висновку, що ці судові витрати повинні бути покладені на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України,

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, Орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві Державної адміністрації про відібрання дитини, визначення місця проживання дитини з матір`ю та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з її матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 вересня 2018 року та до досягнення дитиною віку повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на судовий збір в сумі 704.80 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 06 червня 2019 року.

Суддя: В. О. Головін