Справа № 466/6210/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі :

головуючого судді Зими І.Є.

при секретарі Назаркевич Ю.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2 .І., Разумовського Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження , цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Корупція інфо.», ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію,-

в с т а н о в и в :

02.08.2018р. представник позивача ОСОБА_3 адвокат Демченко Ю.В. звернувся до суду із заявою, в якій, з врахуванням уточнень, просить суд ухвалити рішення, яким визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 інформацію, поширену ТзОВ «Інформаційне агентство «Корупція інфо» та ОСОБА_4 12.06.2018р. в мережі Інтернет за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме :

- «Правда, після 8-го класу зі школи його вигнали, і здобувати середню освіту довелось в «вечірці» № 3.»

- «Завдяки шлюбу Черновецький вирішив свої проблеми з грошима, отримав в подарунок до весілля квартиру в Києві, блакитні жигулі і місце в Київській прокуратурі . Там він пропрацював близько трьох років, дослужившись до посади старшого слідчого і несподівано звільнився. Такий вчинок пов`язували з переїздом впливового зятя до Києва. Саме під його керівництвом Черновецький починає займатись бізнесом і відкриває спільне підприємство «Правекс».

- «Проти політика відкрили кримінальну справу за незаконне будівництво вертолітного майданчика для Януковича, а також різні фінансові махінації, про які ГПУ замовчує з причин слідства.»

- «Спокійно не дають пожити ОСОБА_5 і в Грузії, так як місцева влада погодилася допомогти Україні і була готова видати політика».

Також позивач просить зобов`язати ТзОВ «Інформаційне агентство «Корупція інфо» та ОСОБА_4 спростувати недостовірну та негативну інформацію, зазначену вище, яка була розповсюджена 12 червня 2018 року у той же спосіб, в який ними було поширено недостовірну та негативну інформацію; стягнути із відповідачів солідарно на користь позивача грошові кошти в сумі 2 000 000 (двох мільйонів) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди за розповсюдження недостовірної інформації та судові витрати.

Позивач вважає, що вищевказана інформація, є відверто неправдивою, не об`єктивною та не підтверджена жодними фактами. Так, у вказаній статті викладено життєпис ОСОБА_3 із суттєвими неточностями та перекручуванням фактів. Зазначене , на думку позивача, вчинено задля підвищення власних рейтингів відповідачів, за рахунок відомої і публічної особи ОСОБА_6 , який був народним депутатом України, двічі обирався міським головою м. Києва, є кандидатом юридичних наук, заслуженим юрист України та почесним працівником прокуратури України.

Позивач також зазначає, що інформація про те, що ОСОБА_3 ніби-то відрахували зі школи не відповідає дійсності, оскільки останній не закінчував вечірню школу, а закінчив денну Харківську державну школу № 4. Вказану обставину вважає загальновідомою, і відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України, такою що не підлягає доказуванню.

Твердження про те, що « завдяки шлюбу ОСОБА_3 вирішив свої проблеми з грошима, отримав в подарунок до весілля квартиру в Києві, блакитні жигулі і місце в Київській прокуратурі. Там він пропрацював близько трьох років, дослужившись до посади старшого слідчого і несподівано звільнився. Такий вчинок пов`язували з переїздом впливового зятя до Києва. Саме під його керівництвом Черновецький починає займатись бізнесом і відкриває спільне підприємство «Правекс» » - вважає нічим іншим, як вигадки журналістів, і кожне із фактичних обставин у даному тексті не відповідає дійсності.

Зокрема, позивач стверджує, що шлюб не був укладений з метою корисливих міркувань та збагачення, а бажанням створити сім`ю, у якій народилося двоє дітей, та у якому він з дружиною прожили більше 20 років. Разом з цим, це не сприяло отримання ним ні автомобіля, ні квартири, ні посади у Київській прокуратурі. А власний бізнес, зокрема проект «Правекс Банк» , він розвивав виключно власними силами, без будь-якої фінансової підтримки з боку родини своєї дружини.

На підтвердження цього факту надав засвідчені власні пояснення, показання свідків, які є товаришами його родини - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , уривок інтерв`ю останнього з газети «СЕГОДНЯ», також копію диплому з відзнакою про отримання повної вищої юридичної освіти у Харківському юридичному інституті у червні 1977 року, що свідчить про те, що успіхам у трудовій діяльності Л. Черновецький завдячує виключно власним знанням, а не впливу тестя.

Разом з цим ОСОБА_3 стверджує, що був зарахований на посаду старшого слідчого прокуратури Київської області лише у зв`язку з відмінними показниками у навчанні і наявністю диплома із відзнакою, а також у зв`язку з відмінною службою в армії, що відмічено у його трудовій книжці. Дані обставини , на його думку , спростовують висвітлену відповідачем інформацію про допомогу тестя в його успішній кар`єрі. У травні 1980 року ОСОБА_9 Черновецький був призначений на посаду слідчого транспортної прокуратури Київської області за особистим бажанням, після чого через пів року його було підвищено до старшого слідчого, а у вересні 1981р. його було звільнено у зв`язку із успішним складенням вступних іспитів до аспірантури. Наведене, на думку ОСОБА_3 безсумнівно підтверджує, що він має глибокі та ґрунтовні теоретичні і практичні знання, що дало йому змогу з легкістю влаштуватись на роботу, вступити до аспірантури, і згодом отримати звання кандидата юридичних наук, що, в свою чергу свідчить про його власні персональні якості і відсутність будь-якої необхідності у залученні впливу тестя.

Не відповідає дійсності, на думку позивача, і твердження «Проти політика відкрили кримінальну справу за незаконне будівництво вертолітного майданчика для Януковича, а також різні фінансові махінації, про які ГПУ замовчує з причин слідства.» з огляду на наступне. Так, йому жоден правоохоронний орган України не інкримінує «незаконне будівництво вертолітного майданчика для Януковича», ця інформація є лише припущенням журналістів інтернет-видання відповідача. У даній статті не наводиться жодних доказів, таких як повідомлення про підозру чи складений обвинувальний акт, що спростовує голослівну заяву відповідача. Більше того наголосив , що Л. Черновецький за фахом юрист, і ніколи не займався будівництвом, не був власником або засновником будівельної компанії. Разом з цим, в силу презумпції невинуватості, вважає, що відповідач не мав жодного права викладати дану інформацію. На підтвердження того, що він ніяких подібних протиправних дій не вчиняв, надав копію листа-відповіді прокуратури м. Києва та копію довідки про відсутність судимості.

Крім того, позивач вважає таким, що не відповідає дійсності твердження відповідача «Спокійно не дають пожити ОСОБА_5 і в Грузії, так як місцева влада погодилася допомогти Україні і була готова видати політика». На його думку, вказане висловлювання є черговим обманом, без будь-яких достовірних і достатніх доказів на підтвердження поширюваної інформації. Жодних підтверджень тій обставині, що правоохоронні органи Грузії мали намір видати його Україні немає. Натомість, Генеральна прокуратура Грузії офіційно повідомила, що вимога про його екстрадицію до України не може бути виконана, оскільки він є громадянином Грузії, а відтак відповідно їх законодавству не може бути переданий у треті країни.

Із врахуванням вищенаведеного, з метою захисту особистих немайнових прав, задля припинення систематичного цілеспрямованого паплюження репутації позивача ОСОБА_3 українськими засобами масової інформації, що знаходить свій прояв у постійному введенні в оману суспільства щодо його дій, позивач вважає за необхідне захистити свої немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію, шляхом визнання вищевказаної інформації недостовірною, її спростування та відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 000 грн., оскільки позивач зазнав сильного душевного хвилювання. Поширення вказаної інформації відповідачами непоправно вплинуло на репутацію позивача, потягло за собою тяжкість вимушених змін у життєвому укладі та стосунках з людьми, а також суттєве і невідворотне зниження престижу і ділової репутації позивача.

Провадження у справі відкрито 06.08.2018р.

10.10.2018р. представник відповідача ТзОВ «Інформаційне агентство «Корупція інфо» подав відзив на позовну заяву, у якому позов категорично заперечив. Свою позицію мотивує тим, що автором спірної статті являється журналіст ОСОБА_4 , який виступав під псевдонімом ОСОБА_10 . Останній, при написанні статей використав матеріали, які були опубліковані у засобах масової інформації, що вказані в кінці статті як основні джерела. Зокрема, такими джерелами є «SKELET-INFO» під авторством ОСОБА_11 , HROMADSKE (ГРОМАДСЬКЕ), ТСН, УКРАЇНСЬКА ПРАВДА, Радіо свобода, інформаційне агентство УНІАН та видання «ГОРДОН». Між тим, Законом України «Про інформаційні агентства» передбачено, що інформаційні агентства, суб`єкти діяльності інформаційних агентств не несуть відповідальності за розповсюдження інформації, яка не відповідає дійсності, принижує честь і гідність громадян та організацій, порушує їх права і законні інтереси або являє собою зловживання свободою діяльності інформаційних агентств і правами журналіста, якщо ця інформація є результатом внесення змін, скорочень чи редагування продукції інформаційних агентств, здійснених без їх відома розповсюджувачем чи споживачем інформації. Таким чином, в даному випадку автор статті, в якій нібито наведена інформація, що не відповідає дійсності та принижує честь і гідність ОСОБА_3 , на власний розсуд використав вище наведені джерела та висказав своє оціночне бачення ситуації. Відтак вважає, що ТзОВ «Інформаційне агентство «Корупція інфо» не являється першоджерелом та може нести відповідальності за висвітлену інформацію. Натомість відповідальність повинні нести вище наведені інформаційні агентства, публікації яких стали основним джерелом для написання та оспорюваної статті ОСОБА_4 Крім того, відповідно до наказу № 15 від 09.07.2018 р. останній звільнений з ТзОВ» Інформаційне агентство « Корупція Інфо» за згодою сторін ( ст. 36 п. 1 КЗпП України ) .

24.10.2018р. представник позивача ОСОБА_3 адвокат Демченко Ю.В., подав відповідь на відзив. Вважає безпідставними посилання відповідача на ст. 35 ЗУ «Про інформаційні агентства», як на правову підставу звільнення від відповідальності, так як ТзОВ «Інформаційне агентство «Корупція інфо» не є інформаційним агентством, оскільки у Державному реєстрі друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств, як суб`єктів інформаційної діяльності, такі відомості відсутні. З огляду на викладене, вважає, що відповідач у будь-якому випадку не звільняється від обов`язку спростування недостовірної інформації, поширеної на його веб-сайті.

03.01.2019р. представник відповідача ТзОВ «Інформаційне агентство «Корупція Інфо» подав заперечення на відповідь на відзив. На спростування позиції позивача надав свідоцтво про державну реєстрацію ТзОВ «Інформаційне агентство «Корупція Інфо», як суб`єкта інформаційної діяльності від 27.08.2015 року, засновником якого є ОСОБА_12 . Крім того, вважає опубліковану у статтях інформацію про ОСОБА_3 в засобах масової інформації, яку використав автор ОСОБА_4 під псевдонімом ОСОБА_13 Нагорний джерелом інформації, що відповідає вимогам ст.ст. 26, 43 Закону України «Про інформацію». Також наголосив на тому, що позивач подав як доказ спірну статтю без додатків із посиланням на першоджерела, і тим самим створив штучний характер позову.

Підготовче судове засідання завершено 21.02.2019р., справа призначена до судового розгляду на 07.03.2019р.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, надавши пояснення, аналогічні викладеним у заяві та відповіді на відзив, просила позов задовольнити повністю.

Представники відповідача ТзОВ «Інформаційне агентство «Корупція Інфо», - Гиринда І.І. та Разумовський ОСОБА_14 . , в судовому засіданні позов заперечили з підстав ,викладених у відзиві та запереченні на відповідь на відзив.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засіданні не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду.

Розглянувши справу в порядку загального провадження, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1, ч.5, ч.6ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У статтях 3, 28 Конституції України визначено, що честь і гідність людини є найвищою соціальною цінністю, та передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності.

Разом із цим, Конституцією гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України).

За правилами ст.ст. 297,299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації, а також право на спростування недостовірної інформації та право на відповідь.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

З матеріалів справи вбачається, що 12 червня 2018 року автором ОСОБА_4 під псевдонімом ОСОБА_10 на веб-порталі інформаційного ресурсу ТзОВ «Корупція.Інфо» за посиланням: https://korupciya.com/zgvaltuvannva-materi-krasunya-kohanka-i-pomsta-lutsenko-kudi-propav-leonid-chernovetskiy-i-sho-vidomo-pro-yogo-rodinu/ розміщено статтю із назвою «Зґвалтування матері, красуня-коханка і помста Луценка»: Куди пропав ОСОБА_15 і що відомо про його родину».

Предметом спору у даній справі є поширена щодо позивача інформація у даній статті наступного змісту:

- «Правда, після 8-го класу зі школи його вигнали, і здобувати середню освіту довелось в «вечірці» № 3.»

- «Завдяки шлюбу Черновецький вирішив свої проблеми з грошима, отримав в подарунок до весілля квартиру в Києві, блакитні жигулі і місце в Київській прокуратурі . Там він пропрацював близько трьох років, дослужившись до посади старшого слідчого і несподівано звільнився. Такий вчинок пов`язували з переїздом впливового зятя до Києва. Саме під його керівництвом Черновецький починає займатись бізнесом і відкриває спільне підприємство «Правекс».

- «Проти політика відкрили кримінальну справу за незаконне будівництво вертолітного майданчика для Януковича, а також різні фінансові махінації, про які ГПУ замовчує з причин слідства.»

- «Спокійно не дають пожити ОСОБА_5 і в Грузії, так як місцева влада погодилася допомогти Україні і була готова видати політика».

Позивач у справі був народним депутатом України ІІ,ІІІ та ІV скликань, двічі обирався Київським міським головою , тобто є публічною особою.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію інформаційного агентства як суб`єкта інформаційної діяльності серії КВ № 421-283 ПР від 27.08.2015 року, засновником ТзОВ «Інформаційне агентство «Корупція інфо» є ОСОБА_12 . Таким чином, відповідач керується Законами України, що регулюють роботу інформаційних агентств.

Відповідно до ст.26 ЗУ «Про інформацію» джерелами інформації є передбачені або встановлені Законом носи інформації: документи та інші носії інформації, які являють собою матеріальні об`єкти, що зберігають інформацію, а також повідомлення масової інформації, публічні виступи.

Згідно ст. 43 ЗУ «Про інформацію», учасники інформаційних відносин мають право одержувати (виробляти, добувати), використовувати, поширювати та зберігати інформацію в будь-якій формі з використанням будь-яких засобів, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, опублікована у статтях інформація про ОСОБА_3 в засобах масової інформації, яку використав автор ОСОБА_4 під псевдонімом ОСОБА_10 у статті «Згвалтування матері, красуня-коханка і помста Луценка»: Куди пропав ОСОБА_15 і що відомо про його родину» є джерелом інформації, згідно ст.26 ЗУ «Про інформацію».

З наданих відповідачем в розпорядження суду матеріалів, вбачається наступне.

Джерелом інформації твердження «Правда, після 8-го класу зі школи його вигнали, і здобувати середню освіту довелось в «вечірці» № НОМЕР_1 » є публікація статті ОСОБА_11 на ресурсі «SKELET-info» від 30.01.2017р.

Джерелом інформації твердження « ОСОБА_16 шлюбу ОСОБА_17 вирішив свої проблеми з грошима, отримав в подарунок до весілля квартиру в Києві, блакитні жигулі і місце в Київській прокуратурі. Там він пропрацював близько трьох років, дослужившись до посади старшого слідчого і несподівано звільнився. Такий вчинок пов`язували із переїздом впливового зятя до Києва. Саме під його керівництвом Черновецький починає займатися бізнесом і відкриває спільне підприємство «Правекс» - є публікація статті на ресурсі «SKELET-info» ОСОБА_11 від 30.01.2017р. та стаття у інтернет виданні ТСН «История обогащения Черновецкого. Как «Правекс - банк» строили по принципу религиозной секты» від 06.09.2016р.

Також, інтернет видання «УКРАЇНСЬКА ПРАВДА» опублікувала статтю «Дружина Черновецького про Чоловіка: Якби не тато, він би став алкоголіком» від 23.08.2011 року, матеріали для якої були взяті з інтерв`ю газети «СЕГОДНЯ».

Джерелом інформації твердження «Проти політика відкрили кримінальну справу за незаконне будівництво вертолітного майданчика для Януковича, а також різні фінансові махінації, про які ГПУ замовчує з причин слідства» являється: публікація статті в інтернет виданні «Громадське» - «Помста Луценка та майданчик для Януковича: що відомо про підозру Черновецькому» від 15.07.2017 року.

Джерелом інформації твердження « ОСОБА_18 не дають пожити ОСОБА_5 і в Грузії, так як місцева влада погодилася допомогти Україні і була готова видати політика» являється публікація в інтернет виданні «Гордон» - інтерв`ю Черновецького у статті «Черновецкий: Жаль, что я не могу посещать Грузию» від 15.01.2015 року.

Згідно із ч. 4, 5 ст. 35 Закону України «Про інформаційні агентства», інформаційне агентство, суб`єкти діяльності інформаційних агентств не несуть відповідальності за розповсюдження інформації, яка не відповідає дійсності, принижує честь і гідність громадян та організацій, порушує їх права і законні інтереси або являє собою зловживання свободою діяльності інформаційних агентств і правами журналіста, якщо ця інформація є результатом внесення змін, скорочень чи редагування продукції інформаційних агентств, здійснених без їх відома розповсюджувачем чи споживачем інформації. Законом передбачено звільнення або непритягнення до відповідальності за такі дії.

Відтак інформація, на яку покликається позивач у позовній заяві та просить спростувати, взята відповідачем із інших джерел інформації. Саме тому у відповідності до ст. 35 ЗУ «Про інформаційні агентства», ТзОВ «Інформаційне агентство «Корупція інфо» не може нести відповідальності за розповсюдження такої.

Автор спірної статті ОСОБА_4 на власний розсуд використав вище наведені джерела, тому ТзОВ «Інформаційне агентство «Корупція інфо» не є першоджерелом та не може нести відповідальності у відповідності до ст. 35 ЗУ «Про інформаційні агентства».

Суд також звертає увагу на те, що крім ст. 32 Конституції України, яка гарантує судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї, у ст. 34 Конституції України кожному гарантується також і право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Приймаючи до уваги зазначені конституційні положення, суд при вирішенні справи про захист честі, гідності та ділової репутації повинен забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки та слова, правом на вільне вираження своїх поглядів і переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте й сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії», суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених частиною другою статті 10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним в демократичному суспільстві.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини є джерелом права.

Відповідно до положень Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації ,схваленої 12.02.2004 р. Комітетом Міністрів Ради Європи, та рекомендаціями, що містяться у Резолюції 1165 Парламентської Асамблеї Ради Європи, публічними особами є особи, які обіймають державні посади, користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті. У ст. ст.3,4,6 Декларації зазначається, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародних рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися виставити себе на публічне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю, і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. Свобода дотримуватись своїх поглядів є основною передумовою інших свобод, гарантованих ст.10 Європейської конвенції з прав людини, яка захищає погляди ,критичні зауваження чи припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці .

Право на свободу вираження поглядів та критику дій чи бездіяльності публічних осіб неодноразово були предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах «Нікула проти Фінляндії», «Яновський проти Польща « та інших.

Особа, вибравши для себе політичну діяльність, неминуче і свідомо відкривається для прискіпливого аналізу кожного свого слова і вчинку як з боку журналістів, так і громадського загалу, і як наслідок повинна виявляти до цього більше терпимості /рішення «Лігенс проти Австрії», «Українська Прес група проти України» та ін./

У справі «Обершлік проти Австрії» Європейський суд з прав людини відзначив, що захистом по ст.10 Конвенції з прав людини підлягає не лише зміст інформації та поглядів, але й форма, в якій вони передаються « прагнення журналіста до того, щоб звернути увагу громадськості на важливу проблему або загрозу, виправдовує за деяких обставин використання навіть провокативних засобів і особливої форми висловлювання».

Враховуючи викладене, суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що не підлягають до задоволення вимоги позивача про спростування, визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 інформацію, поширену ТзОВ «Інформаційне агентство «Корупція.Інфо» 12.06.2018р. в мережі Інтернет.

Також слід відмовити у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди за безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки така є похідною від вимог про зобов`язання відповідача спростувати недостовірну інформацію, що є неправомірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача та не підлягають розподілу.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 263-265 ЦПК України, суд , -

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Корупція інфо.», ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації, визнання недостовірною та зобов`язання спростування недостовірної інформації :

- «Правда, після 8-го класу зі школи його вигнали, і здобувати середню освіту довелось у «вечірці» № 3.» ;

- «Завдяки шлюбу Черновецький вирішив свої проблеми з грошима, отримав в подарунок до весілля квартиру в Києві, блакитні жигулі і місце в Київській прокуратурі . Там він пропрацював близько трьох років, дослужившись до посади старшого слідчого і несподівано звільнився. Такий вчинок пов`язували з переїздом впливового зятя до Києва. Саме під його керівництвом Черновецький починає займатись бізнесом і відкриває спільне підприємство «Правекс»;

- «Проти політика відкрили кримінальну справу за незаконне будівництво вертолітного майданчика для Януковича, а також різні фінансові махінації, про які ГПУ замовчує з причин слідства» ;

- «Спокійно не дають пожити ОСОБА_5 і в Грузії, так як місцева влада погодилася допомогти Україні і була готова видати політика» ;

що була розповсюджена 12 червня 2018 року на веб-сайті «https://korupciya.com « в мережі Інтернет ; відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 000 грн. - відмовити за безпідставністю.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса фактичного місцеперебування : АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ТзОВ» Інформаційне агентство « Корупція ІНФО» ; адреса м. Львів пр. Черновола, 101/159, код ю/о 39361904;

Відповідач : ОСОБА_4 ; зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з моменту виготовлення повного його тексту, безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 17.05.19 р.

Суддя І. Є. Зима