Справа № 308/929/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку спрощеного позовного провадження)

10 травня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді: Данко В.Й.,

з участю секретаря судового засідання: Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій формі та додаткових витратах, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій формі та додаткових витратах. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.08.2014 року. Від даного шлюбу народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім того, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 15.08.2014 року судом ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В подальшому сторонами було прийнято рішення про примирення, за час якого надилася дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, згодом відносини між колишнім подружжям погіршилося, ведення спільного господарства стало неможливим і ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було прийнято рішення про припинення родинних відносин. Спору щодо місця проживання ОСОБА_5 не виникало, а тому малолітня дитина продовжує проживати із позивачем як двоє старших дітей. Однак, позивач ухиляється відповідача від свого обов`язку по утриманню та вихованню власної дитини. Позивач вказує на те, що ОСОБА_2 був керівником ПП «Стройком», займався будівництвом. У 2014 року між Перечинським професійним ліцеєм с. Сімер в особі директора ОСОБА_6 та ПП «Стройком» в особі директора ОСОБА_2 . було укладено угоду про капітальне будівництво даху Перечинського професійного ліцею. За даною угодою виставлений рахунок 114574грн. Не дивлячись на те, що 15.08.2014 року відповідачем було здійснене переоформлення всіх документів по ПП «Стройком» на рідного брата ОСОБА_7 , позивач вказує на те, що відповідач продовжує займатися будівництвом, отримувати дохід та має змогу оплатити аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 2000грн. Також ОСОБА_1 вказує на те, що малолітній ОСОБА_5 постійно хворіє. Тільки за період 2018 року дитина перебувала 4 рази на стаціонарному лікуванні, яке потребує значних витрат, які позивач не має матеріальної змоги оплатити. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов, та винести рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 2000грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову з подальшою їх індексацією до досягнення дитиною повноліття, додаткові витрати у розмірі 1225,32грн. одноразово та періодично раз у три місяців в розмірі 1500грн. з подальшою їх індексацією до досягнення дитиною повноліття.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглянути справу за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а також у визначений судом строку відзиву не подав. А тому суд проводить розгляд даної справи за відсутності відповідача.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.08.2014 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного рішення.

Від даного шлюбу народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім того, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 15.08.2014 року судом ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася ще одна дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, в подальшому відносини між колишнім подружжям погіршилося, ведення спільного господарства стало неможливим і ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було прийнято рішення про припинення родинних відносин.

Спору щодо місця проживання ОСОБА_5 не виникало, а тому малолітня дитина продовжує проживати із позивачем як двоє старших дітей, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Довідки від 28.12.2018 року, виданої Сторожницькою сільською радою Ужгородського району.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Зі ст.182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування викладених вимог, ОСОБА_1 вказує на те, що ОСОБА_2 був керівником ПП «Стройком», займався будівництвом. У 2014 року між Перечинським професійним ліцеєм с. Сімер в особі директора ОСОБА_6 та ПП «Стройком» в особі директора ОСОБА_2 . було укладено угоду про капітальне будівництво даху Перечинського професійного ліцею. За даною угодою виставлений рахунок 114574грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи Договором та Рахунок до вказаного договору.

Стосовно обставини, викладеної позивачем про те, що відповідач продовжує займатися будівництвом, отримувати дохід, не дивлячись на те, що 15.08.2014 року відповідачем було здійснене переоформлення всіх документів по ПП «Стройком» на рідного брата ОСОБА_7 , суд вважає таку необґрунтованою та є припущенням позивача, оскільки не знайшла свого підтвердження жодним доказом.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 2000грн. щомісячно до досягнення дитиною повідноліття.

Згідно ст.191 ч.1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Однак, стосовно вимоги про стягнення аліментів з їх подальшою індексацією, суд доходить наступного висновку.

Так, під індексацією грошових доходів у законодавстві розуміється встановлений законами й іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.91 року у редакції Закону України N 491-IV від 06.02.2003 року). Індексація проводиться з метою підтримки купівельної спроможності населення України в умовах підвищення цін на дотримання встановлених Конституцією гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, отримані ними в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення) та інші грошові доходи, які визначені в законі (ст. 2 Закону). Індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи (ст. 10 Закону). Індексація має проводитися автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Такий порядок індексації передбачений у законодавстві на забезпечення інтересів одержувача аліментів для того, щоб йому не доводилося періодично подавати до суду вимоги про збільшення розміру аліментів у зв`язку з підвищенням цін.

Постановою Кабінету Міністрів України N 1078 від 17.07.2003 року затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення. Відповідно до зазначеного Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадиться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи й організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи й організації, які фінансуються або дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету (п. 6). Спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку (п. 13).

Таким чином, в разі виникнення після постановлення судового рішення щодо присудження аліментів у твердій грошовій сумі окремого спору щодо індексації аліментів позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з самостійним позовом.

З огляду на вищевикоаладене суд констатує, що обов`язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення, а тому в частині даної позовної вимог слід відмовити.

Окрім того, позивач вказує на те, що малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , часто хворіє. За період 2018 року дитина хворіла 4 рази амбулаторно та стаціонарно. Дані факті підтверджуються випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №19 від 11.12.2018 року, виданої Ужгородським районним центром первинної медико санітарної допомоги Ужгородської районної АЗПСМ с. Сторожниця, в якій вказано діагноз: ЧДХ ГРВІ, гострий обструктивний бронхіт, респіраторний алергоз, додаткова хорда, гіпсохромна анемія та рекомендовано санаторне лікування.

В підтвердження здійснення ОСОБА_1 додаткових витрат на лікування ОСОБА_5 позивачем надано до матеріалів позову копії квитанцій про здійснення наступний виплат:

?Від 04.10.2018 року прийом у алерголога імунолога вартість послуги 255грн.;

?Від 16.10.2018 року згідно з якою зроблено копрограму (мікроскопічне дослідження) вартістю 100грн.;

?Квитанції на купівлю ліків від 14.12.2018 року № на суму 342,85грн.; № на суму 99,88грн.; №0037 на суму 147грн.;

?Квитанції на купівлю ліків від 15.12.2018 року №0063 на суму 21,14грн.; №062 на суму 61,6грн.;

?Квитанція на купівлю ліків від 19.12.2018 року №0086 на суму 197,49грн.

Таким чином, документально підтвердженні витрати на лікування дитини склали 1225,32грн.

Згідно вимог ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Згідно п.18 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що вимога позивача про стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат, пов`язаних з лікування дитини в розмірі 1225,32грн. є доведеною, підтвердженою належними доказами та такою, що підлягає задоволенню.

Однак, стосовно вимоги про стягнення з ОСОБА_2 додаткові витрати періодично раз у три місяці в розмірі 1500грн. до досягнення дитиною повноліття, суд відмовляє у задоволенні, оскільки позивачем не надано переконливих, належних та допустимих доказів необхідності зазначених витрат з огляду на наступне.

Позивачем в підтвердження вказаної вимоги надано суду копію Консультативного висновку спеціаліста від 04.09.2018 року, виданої ТОВ «Медичний центр «ПлюсМед», в якому зазначено діагноз дитини ОСОБА_5 , в якому зазначений діагноз: респіраторний алергоз, Консультативний висновок педіатра приймального відділення МДКЛ від 04.10.2018 року та вказану вище виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №19 від 11.12.2018 року, виданої Ужгородським районним центром первинної медико санітарної допомоги Ужгородської районної АЗПСМ с. Сторожниця.

Однак, суд констатує, що вказані документи не можуть слугувати належним доказом додаткових витрат, неможливо дізнатись, яку саме суму коштів необхідно витратити на лікування дитини, та не є підтвердженням того, що хвороба дитини пов`язана з її подальшим захворювання та довготривалим майбутнім лікуванням, а також підтвердженням вартості такого лікування.

Так в матеріалах справи відсутні будь які довідки лікаря із визначенням необхідності придбання конкретних медичних препаратів, необхідних саме для діагностики та лікування дитини ОСОБА_5 , відсутні будь які медичні направлення відповідних медичних установ, лікарів дитини на санаторне лікування, чи на відповідні обстеження.

Суд також зазначає, що позивач не позбавлена можливості звернення до суду за захистом своїх праву разі відсутності фінансування додаткових витрат з боку відповідача в майбутньому, але при зверненні до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, які повинні бути понесені у майбутньому, необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

З огляду на вищевикладені обставини, надавши аналіз наявним у справі доказам, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на утримання сина, ОСОБА_5 , у зазначеному позивачем розмірі до досягнення дитиною повноліття, оскільки позивачем неналежно сформовано доказову базу щодо необхідності понесення нею додаткових витрат на утримання дитини на майбутнє, тобто витрат на її спеціальне лікування, враховуючи, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 184, 185, 191, 192 СК України, ст.ст. ст.ст. 4, 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 258 259, 264, 265, 279, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій формі та додаткових витратах задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), мешканки АДРЕСА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2000/дві тисячі/грн. щомісячно, починаючи із 25 січня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), мешканки АДРЕСА_1 додаткові витрати, пов`язані з лікуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року в розмірі 1225/тисяча двісті двадцять п`ять/грн. 32коп.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), мешканки АДРЕСА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 1536/тисяча п`ятсот тридцять шість/грн. 80коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко