ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

29 травня 2019 року

м. Харків

справа №644/1597/19

провадження № 22-ц/818/2436/16

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Маміної О.В., Кругової С.С.,

за участю секретаря - Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1

відповідач: ФОП ОСОБА_2

апелянт: АТ «Універсал Банк» в особі представника Ус Марини Володимирівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, з апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «Універсал Банк», в особі представника Ус Марини Володимирівни на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, постановлену 07 березня 2019 року, у складі судді Саркісян О.А., в залі суду в місті Харкові,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Разом з позовом ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , а саме: комплекс, місцезнаходження: АДРЕСА_1., шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії спрямовані на відчуження нерухомого майна у будь-який спосіб, зокрема шляхом проведення відкритих, публічних, електронних торгів, та передати нерухоме майно на зберігання; заборонити відчуження майна, а також реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно. Заяву обґрунтовує тим, що ним подано до суду позов про стягнення з відповідача боргу. Відповідач є власником зазначеного нерухомого майна. Вважає, що є підстави, що відповідач намагається продати своє майно. Про це свідчить замовлення та проведення декількох оцінок вказаного майна. Згідно висновку однієї з оцінок, проведеної 03.09.2018 року ТОВ «Приватна експертна служба» вартість оціненого майна становить 8 млн.143 тис. 300 грн., що є цілком співмірною з сумою позову.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 березня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує на порушення судом норм процесуального права. Вказує, що є підстави вважати, що відповідач намагається продати своє майно. Про це свідчить замовлення та проведення декількох оцінок вказаного майна. Згідно висновку однієї з оцінок, проведеної 03.09.2018 року ТОВ «Приватна експертна служба» вартість оціненого майна становить 8 млн. 143 тис. 300 грн. Зазначена сума є цілком співмірною з сумою позову. Зазначає, що на його звернення про повернення коштів ще до подання позову відповідач належним чином не відреагував. На даний час вже реально існує порушення прав на значну суму впродовж тривалого періоду часу. Враховуючи значну суму позики, а також, що відповідач протягом більше ніж десяти років не повернув ні копійки, існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про стягнення суми боргу з відповідача. Отже, виконуються умови, передбачені нормами ЦПК про забезпечення позову. Продаж цього майна відповідачем іншим особам і неприйняття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження або арешту на це майно, може у подальшому суттєво ускладнити або зробити взагалі неможливим виконання рішення суду щодо стягнення суми позову з відповідача. Застосування заходів забезпечення позову в межах ціни позову відповідає принципу співмірності заходів забезпечення та ціни позову. Крім того, зазначає, що суд не зазначив, чому відхилив докази, надані до заяви про забезпечення позову, адже вони прямо свідчать про необхідність забезпечення позову.

Також з апеляційною скаргою звернувся представник АТ «Універсал Банк», в якій вказав, що не погоджується з вказаною ухвалою, вважає її необґрунтованою, у зв`язку з чим просить змінити мотивувальну частину оскаржуваної ухвали.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилалась на те, що 15.06.2017 року в забезпечення виконання зобов`язань за Генеральним договором № 06/2359Г-07 від 15.06.2007 р., а також будь-яких додаткових договорів до нього, ОСОБА_2 передала в іпотеку АТ «Універсал Банк» на підставі Іпотечного договору № 2387 майновий комплекс, що складається з будівель, загальною площею 7 775,2 кв.м., розташований по АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 1.2.2 вказаного іпотечного договору, предмет іпотеки знаходиться на земельній ділянці площею 4,9602 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває в користуванні Іпотекодавця строком на 10 років на підставі договору оренди земельної ділянки від 17.01.2006 р., укладеному з Великодимерською селищною радою.

Додатковою угодою № 1 до Іпотечного договору № 2387 від 15 червня 2007 р., від 30.11.2007 р. передбачено, що предметом договору є: майновий комплекс, що складається з будівель, загальною площею 7 775,2 кв.м., розташованни по АДРЕСА_1 , земельна ділянка, з кадастровим номером: НОМЕР_1 , площею 4,9602 га, що розташована по АДРЕСА_1 та на якій розташований майновий комплекс. Земельна ділянка належить Іпотекодавцю на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого Управлінням земельних ресурсів у Броварському районі Київської області на підставі рішення Броварського міськрайонного суду області від 16.10.2007 р. 07.12.2009 року Броварський міськрайонний суд Київської області частково задовольнив позовні вимоги Банку та в рахунок заборгованості за кредитним договором звернув стягнення на предмет іпотеки: майновий комплекс та ділянку на якій він знаходиться, та які належать на праві власності ОСОБА_2 . Станом на 07.05.2019 року рішення суду перебуває на виконанні у головного державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведева О.В., іпотека не припинена (Довідка з до реєстру речових прав на нерухоме майно додається). Отже, рішення суду у справі впливатиме на права Банку як Стягувача у виконавчому провадженні по виконанню рішення Броварського міськрайонного суду області від 07.12.2009 року та задоволення вимог АТ «Універсал Банк» як стягувача у виконавчому провадженні. Вважає, що АТ «Універсал Банк» має першочергове право на задоволенні вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами ОСОБА_2 Крім того, звертає увагу суду на те, що іпотечне майно, на яке позивач прагне накласти арешт і передати на зберігання, вже знаходиться на відповідальному зберіганні у іншого суб`єкта.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга представника АТ «Універсал Банк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не підтверджено право власності ОСОБА_2 на зазначене майно, оскільки надана довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформована 09.09.2018 року; відсутні докази того, що відповідач протягом 12 років здійснював несумлінні дії з метою приховати, знищити майно.

Колегія суддів такі доводи суду вважає необґрунтованими, оскільки на час вирішення питання біли відсутні підстави вважати, що майно щодо якого позивач просив застосувати заходи забезпечення позову не належить відповідачу; невиконання відповідачем зобов`язань протягом 12 років та недоведеність несумлінних дій відповідача не є підставою для відмову у забезпеченні позову шляхом заборони відчуження майна, належного відповідачу.

Водночас, колегія суддів вважає, що забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач порушить права інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв прозабезпечення позову" зазначено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 , що випливають з Кредитних договорів між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 , укладено договір іпотеки від 15.06.2007 року (а.с. 107-110), посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В., зареєстрований в реєстрі за № 2387, викладений в новій редакції відповідно до Додаткової угоди № 1 від 30.11.2007 року (а.с. 111-114), відповідно до якого ОСОБА_2 передала АТ «Універсал Банк» в іпотеку нерухоме майно, а саме: майновий комплекс, що складається з будівель - прохідна, площею 33,1 кв.м., виробниче приміщення по виробництву взуття, площею 1116,2 кв.м., котельня, площею 104,4 кв.м., водонапірна башта, площею 25,2 кв.м., погріб, площею 609,8 кв.м., склад, площею 530,9 кв.м., склад металевий, площею 757,7 кв.м., виробничий корпус, площею 1050,7 кв.м., виробничий корпус, площею 1626,8 кв.м., приміщення виробничого цеху, площею 713,8 кв.м., склад, площею 1074,7 кв.м., майстерня, площею 41,5 кв.м., вісова, площею 5,8 кв.м., будівля насосної, площею 9,9 кв.м., склад, площею 74,7 кв.м., загальна площа 7 775,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить Відповідачу на праві власності на підставі Договору дарування нежитлового приміщення від 30.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Базир В.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 9263 та зареєстровано Броварським бюро технічної інвентаризації за реєстраційним № 26р в книзі 1 р. та земельну ділянку, на якій знаходиться майновий комплекс, кадастровий номер НОМЕР_3 , площею 4,9602 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого Управлінням земельних ресурсів у Броварському районі Київської області від 16.10.2007 року за № 2-3473 і який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю від 30.11.2007 року за № 47.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2009 року позов ВАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитними договорами № 06/2359Г-01к-07 від 15.06.2007 року, № 06/2359Г-02к-07 від 15.06.2007 року, № 06/2359Г-03к-07 від 15.06.2007 року, № 06/2359Г-04к-07 від 30.11.2007 року в сумі 19 936 142,68 грн. Звернуто стягнення на предмет іпотеки: майновий комплекс, що складається з будівель - прохідна, площею 33,1 кв.м., виробниче приміщення по виробництву взуття, площею 1116,2 кв.м., котельня, площею 104,4 кв.м., водонапірна башта, площею 25,2 кв.м., погріб, площею 609.8 кв.м., склад, площею 530,9 кв.м., склад металевий, площею 757,7 кв.м., виробничий корпус, площею 1050.7 кв.м., виробничий корпус, площею 1626,8 кв.м., приміщення виробничого цеху, площею 713,8 кв.м., склад, площею 74,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі Договору дарування нежитлового приміщення від 30.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Базир В.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 9263 та зареєстровано Броварським бюро технічної інвентаризації за реєстраційним № 26р в книзі 1р. та земельну ділянку, на якій знаходиться майновий комплекс, кадастровий номер НОМЕР_3 , площею 4,9602 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить Відповідачу на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого Управлінням земельних ресурсів у Броварському районі Київської області від 16.10.2007 року за № 2-3473 і який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю від 30.11.2007 року за № 47. (а.с. 129-136).

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

08.10.2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий документ №2-2767/09. В подальшому відкрито виконавче провадження ВП № 25886852 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2767/09 від 08.10.2010 року.

Постановою про передачу майна на зберігання від 05.09.2016 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС Міністерства юстиції України Башілова В.О. передано на відповідальне зберігання майновий комплекс, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 , генеральному директору ТОВ «Ю БІ СІ СЕРВІС-ІНТЕРНЕШНЛ».

Постановою про арешт майна боржника від 26.06.2018 року накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно, що належить ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 21 931 901, 94 грн. (а.с. 140-142).

Згідно заявки на реалізацію арештованого майна ВП № 25886852 відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, направлено документи щодо проведення реалізації майна, описаного та арештованого державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2767/09, виданого 08.10.2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області. (а.с. 143-145).

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

У п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з п. 4 вказаної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову та конкретного заходу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини, з яких вона просить суд вжити такі заходи. Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі гроші, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Факт наявності заборгованості ОСОБА_2 перед АТ «Універсал Банк» встановлено рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2009 року та не потребує доказування.

Отже, у разі забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, буде зупинено виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що не відповідає вимогам закону, а також впливатиме на права Банку як стягувача у виконавчому провадженні по виконанню вищевказаного рішення та задоволення вимог АТ «Універсал Банк» як стягувача у виконавчому провадженні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга представника АТ «Універсал Банк» підлягає частковому задоволенню, судове рішення - зміні, в частині мотивів відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», в особі представника Ус Марини Володимирівни задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 березня 2019 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна