провадження 4-с/201/8/2019
УХВАЛА

23 квітня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Якуніною К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області і ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця протиправними і скасування постанов про тимчасове обмеження боржника, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в 2003 році позовну заяву задоволено, це рішення набрало законної сили і за відповідною заявою стягувача 30 грудня 2003 року цим же судом видано виконавчий лист № 2 7194 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх видів заробітку. Державним виконавцем було відкрито виконавче провадження, виконавчі листи перебувають на виконанні в державній виконавчій службі, почалися дії з виконання вказаного виконавчого провадження, але на даний час не виконано, тобто з урахуванням зазначеного існує обовязок боржника, так як він не був припиненим чи добровільно виконаний боржником чи іншою особою.

Заявник ОСОБА_1 31 жовтня 2018 року звернувся зі скаргою на дії державного виконавця про визнання дій протиправними та скасування постанов про тимчасове обмеження його прав стосовно права виїзду з країни, керування транспортними засобами, полювання та інш., це потрібно робити через подання суду, а не особисто; в обгрунтування скарги представник заявника посилається на те, що при винесенні цих постанов державний виконавець не перевірив законність таких такого, намагання боржника погашати заборгованість по аліментам, боржник раніше не знав про відкрите провадження і стягнення з нього аліментів, а отже потрібно зобовязати їх це зробити як того вимагає закон. Незважаючи на вимоги закону, відсутня будь-яка реакція на таку бездіяльність вказаного державного виконавця, до обовязків якого входить здійснення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень підлеглими йому державними виконавцями, до якого заявник звертався до звернення до суду.

При цьому державний виконавець грубо порушив засади виконавчого провадження, закріплені у статті 2 Закону, відповідно до якої виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, засад справедливості, неупередженості та обєктивності, а також співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Таким чином дії державного виконавця були вчинені не у відповідності до Закону та призвели до порушення прав заявника. З урахуванням викладеного вище, на думку заявника, є достатні підстави визнати дії державного виконавця незаконними та зобовязати вказаного державного виконавця провести передбачені законом дії у встановлені терміни щодо належного виконання закону та скасування постанов про тимчасове обмеження прав боржника у вказаному виконавчому провадженні.

Представники заявника вимоги уточненої скарги підтримали і просили їх задовольнити в повному обсязі. Державний виконавець Соборного ВДВС, представник цього відділу проти скарги заперечували з огляду на те, що порушень закону з їх боку не було та винесені постанови про відкриття провадження і інш. є правомірними. На письмові звернення заявника вони відповідали в передбаченому законом порядку і терміни. Все ним зроблено згідно вимог закону. Ніяких інших зобовязань відносно скаржника на себе не брали і не беруть, нічиїх прав не порушували, матеріальної чи моральної шкоди не завдавали. Вимоги скарги не доведені, вважають скаргу безпідставною і просили в задоволенні скарги відмовити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні категорично заперечувала проти вимог скарги, вважає дії державного виконавця по винесенню вказаних постанов правомірними, а самі постанови законними, мається велика заборгованість по сплаті аліментів, отже рішення суду не виконується, просила в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення представників заявника і заінтересованої особи, зясувавши думку сторін та учасників спору, перевіривши матеріали скарги і справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає скаргу не обгрунтованою та не підлягаючою задоволенню.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до п. 1 положення про Міністерство юстиції України, Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міністерство юстиції України є головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади щодо забезпечення реалізації державної правової політики. Таким чином, при прийнятті до примусового виконання виконавчих документів, державний виконавець має діяти на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в 2003 році позовну заяву задоволено, це рішення набрало законної сили і за відповідною заявою стягувача 30 грудня 2003 року цим же судом видано виконавчий лист № 2 7194 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх видів заробітку. Державним виконавцем після предявлення виконавчих листів до виконання було відкрито виконавче провадження, виконавчі листи перебувають на виконанні в державній виконавчій службі, почалися дії з виконання вказаного виконавчого провадження, але на даний час не виконано, тобто з урахуванням зазначеного існує обовязок боржника, так як він не був припиненим чи добровільно виконаний боржником чи іншою особою.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Так, відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч. 1 ст. 5 Закону).

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Крім того, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Судом зясовано, що 02 липня 2008 року на адресу Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшов виконавчий лист № 2- 7194 від 30 грудня 2003 року, що видав Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку/доходів щомісячно, але не менше ніж 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи стягнення з 08 грудня 2003 року і до досягнення дитиною повноліття.

02 липня 2008 року державним виконавцем відповідно до ст. 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження, боржникові разом з викликом з'явитися до відділу ДВС. 04 серпня 2008 року до відділу зявився боржник, надав копії документів, ознайомився із сумою боргу по сплаті аліментів та зобовязався сплачувати аліменти; він був попереджений про кримінальну відповідальність. Державним виконавцем складено акт державного виконавця від 04 серпня 2008 року в якому боржник розписався.

26 жовтня 2009 року до відділу ДВС зявився боржник, надав копії документів, ознайомився із сумою боргу по сплаті аліментів, яка станом на 01 жовтня 2009 року складала 5519.19 грн., зобовязався сплачувати аліменти і попереджений про кримінальну відповідальність за умисне ухилення від сплати аліментів, державним виконавцем складено акт державного виконавця від 26 жовтня 2009 року в якому боржник розписався.

З метою з'ясування матеріального становища боржника ОСОБА_1 державним виконавцем направлено неодноразово направлялися запити до Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України з метою з'ясування джерел отримання доходів боржника та наявності відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах, перебування на обліку як пенсіонера, працевлаштування боржника за трудовими та цивільно-правовим договорами. Згідно відповідей Державної податкової служби України джерел отримання доходів за боржником ОСОБА_1 не означається, відкритих у банках та інших фінансових установах боржник не має. Згідно відповідей Пенсійного фонду України боржник ОСОБА_1 за трудовим та цивільно- правовими договорами не працює, на обліку як пенсіонер не перебуває.

На адресу проживання боржника ОСОБА_1: м. Дніпропетровськ, вул. Яснополянська, 51 неодноразово направлялися виклики з'явитися до відділу ДВС та попередження про кримінальну відповідальність боржника, але жодного разу боржник ОСОБА_1. до відділу ДВС не з'являвся.

21 квітня 2016 року державним виконавцем з метою забезпечення виконання рішення суду винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника в межах суми боргу, яка станом на 31 березня 2016 року становила вже 66822.95 грн. Копії постанови направлено на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, та сторонам.

Державним виконавцем 09 червня 2016 року за вих. № 9403/В13 направлено запит до ВАДР управління паспортної роботи, громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУДМС України в Дніпропетровській області з метою з'ясування місця реєстрації боржника ОСОБА_1.

Керуючись положеннями ст. 5, 11, 90 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем 23 червня 2016 року за вих. № 10783 направлено запити до Державної прикордонної служби України з метою встановлення факту перетинання боржником Державного кордону України за останні 5 років; Територіального управління Державного гірничого нагляду та промислової безпеки у Дніпропетровській області з метою виявлення зареєстрованих за боржником великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування; Державної авіаційної служби України з метою отримання вичерпної інформації з Державного реєстру цивільних повітряних суден України про реєстрацію будь - яких цивільних повітряних суден в Україні за боржником; Державної інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області з метою отримання інформації з уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи сільськогосподарської техніки про реєстрацію сільськогосподарської техніки за боржником; Державної інспекції України з безпеки на морському та річному транспорті України з метою отримання інформації з Державного суднового реєстру України та Суднової книги України про реєстрацію плавзасобів за боржником; Жовтневого районного центру зайнятості м. Дніпропетровська з метою встановлення факту перебування боржника на обліку в центрі зайнятості та отримання доходу; Департаменту інформатизації, телекомунікації та захисту інформації ДМС України з метою встановлення факту отримання боржником закордонного паспорту та перетинання кордону України; Територіального сервісного центру 1242 регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області з мстою виявлення зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Згідно відповіді Жовтневого центру зайнятості ОСОБА_4 боржник ОСОБА_1 не перебуває на обліку в якості безробітної особи та не отримує послуг в Жовтневому районному центрі зайнятості м. Дніпропетровська. Згідно відповіді Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області в електронно-обліковій системі інспекції відсутня інформація про реєстрацію сільськогосподарської техніки за боржником ОСОБА_1. Згідно відповіді Територіального управління Державного гірничого нагляду та промислової безпеки у Дніпропетровській області за боржником ОСОБА_1. великовантажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування не зареєстровані. Згідно відповіді Територіального сервісного центру 1242 регіонального сервісного центру МВС України у Дніпропетровській області зареєстрованих за боржником ОСОБА_1 транспортних засобів н значиться.

Відповіді на запити з Державної авіаційної служби України, Державної інспекції України безпеки на морському та річному транспорті України, ВАДР управління паспортної роботи, громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУДМС України в Дніпропетровській області на адресу відділу ДВС не надходили.

21 січня 2017 року боржника внесено до Єдиного держаного реєстру боржників. 14 лютого 2017 року стягувачу направлено повідомлення щодо можливості притягнення його до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164 КК України.

22 лютого 2018 року державним виконавцем в порядку ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про тимчасове обмеження боржника у праві полювання, про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про тимчасове обмеження скаржника у праві виїзду за межі України, та направлено боржнику, за адресою м. Дніпро, вул. Бульвар Слави, 22/160 за місцем реєстрації боржника, простою кореспонденцією та до правоохоронних органів для подальшого виконання.

25 вересня 2018 року державним виконавцем в порядку ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 50% від суми боргу, оскільки сукупний розмір заборгованості із сплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за три роки, а саме суми боргу станом на 01 вересня 2018 року складає 112004.93 грн. Копія постанови правлена сторонам.

За відомостей з реєстру не рухомого майна, за боржником не зареєстровано нерухоме. Всього станом на 01 січня 2019 року на день повноліття дитини заборгованість по сплаті аліментів складає 119942.68 грн.. На 29 січня 2019 року боржник на виклики державного виконавця не реагує, аліменти не сплачує, постійно змінює місце роботи, чим перешкоджає стягнення заборгованості за вище вказаним виконавчим документом.

З моменту відкриття виконавчого провадження й до теперішнього часу рішення суду не виконано, заходів спрямованих на його виконання боржником не здійснено. Крім того, скаржником не повідомлено державного виконавця про неможливість виконання рішення суду.

Згідно з Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Враховуючи вищевикладене, вищевказана постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Положеннями ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно п. 1, 2, 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на і території України.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

З аналізу вищезазначеного суд робить висновок про те, що на виконання вказаного рішення районного суду державний виконавець повинен дотримуватися вимог законодавства про виконавчу службу, виконавче провадження та інш., перевіряти правильність виконавчих документів межах своїх повноважень (описки та інш.), дотримуватися вимог про арешт майна, строки предявлення виконавчих документів до виконання і в цьому сенсі головним державним виконавцем зроблене все, що потрібно робити згідно вказаної Інструкції та Закону, цей державний виконавець не допустив неправомірні дії та бездіяльність.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що скарга не підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги наполягання заявника на вимогах скарги, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджуються.

Посилання скаржника на те, що відповідно до ст. 441 ЦПК України державний виконавець не мав права сам виносити постанови про тимчасове обмеження прав боржника і повинен був тільки з поданням звернутися до суду, спростовується змінами до закону: Закон України «Про виконавче провадження» -

Стаття 71. Порядок стягнення аліментів 1. Порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Частину першу статті 71 доповнено абзацом другим згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018 2. За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Частина друга статті 71 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2234-VIII від 07.12.2017. 3. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. 4. Виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження. 5. У разі виїзду боржника на постійне проживання до держави, з якою Україна не уклала договорів про надання правової допомоги, за рішенням суду до виїзду боржника за кордон стягнення аліментів здійснюється за весь період до досягнення дитиною повноліття. 6. У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів. 7. Після закінчення строку, передбаченого законом для стягнення аліментів, за відсутності заборгованості із сплати аліментів підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, повертають виконавцю постанову про стягнення аліментів з відміткою про перерахування в повному обсязі стягувачу присуджених йому сум аліментів. Якщо відраховані з боржника суми аліментів не були перераховані стягувачу, виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, що утворилася, та розяснює йому права на звернення з позовом до підприємства, установи, організації, фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи, якщо така заборгованість утворилася з їхньої вини. 8. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. 9. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: Абзац перший частини дев'ятої статті 71 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Якщо аліменти сплачуються на утримання дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, виносяться державним виконавцем за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці. Частину дев'яту статті 71 доповнено новим абзацом згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною пятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені. У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом. Частина дев'ята статті 71 в редакції Закону № 2234-VIII від 07.12.2017 10. Тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у звязку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; Пункт 3 частини десятої статті 71 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2462-VIII від 19.06.2018 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом. Статтю 71 доповнено частиною десятою згідно із Законом № 2234-VIII від 07.12.2017 11. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці, виконавець розяснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів. Статтю 71 доповнено частиною одинадцятою згідно із Законом № 2234-VIII від 07.12.201712. У разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби. Статтю 71 доповнено частиною дванадцятою згідно із Законом № 2234-VIII від 07.12.2017; в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.201813. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України. Статтю 71 доповнено частиною тринадцятою згідно із Законом № 2234-VIII від 07.12.2017; в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018 14. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. Статтю 71 доповнено частиною чотирнадцятою згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\

При таких обставинах суд вважає можливим в задоволенні скарги в задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи Соборний ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області і ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця протиправними і скасування постанов про тимчасове обмеження боржника відмовити.

Таким чином суд вважає, що обставини скарги не знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового засідання, скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про виконавчу службу», ст. 3, 5, 6, 7, 11, 18, 19, 25, 27, 31, 32, 40, 45, 48, 52, 63, 70, 71, 82, 83 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 258-261, 352-354, 447-453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області і ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця протиправними і скасування постанов про тимчасове обмеження боржника відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -