Провадження № 22-ц/4808/769/19
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів : Мелінишин Г.П., Ясеновенко Л.В.

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» на рішення Івано-Франківського міського суду від 08 квітня 2019 року, в складі судді Шамотайла О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом ТзОВ «Автокредит Плюс» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

Свої вимоги мотивував тим, що 20.01.2015 року між ним та ТзОВ «Автокредит Плюс» було укладено Публічний договір про надання фінансового лізингу № IF00A!, відповідно до додатку №1 якого відповідач зобов`язався передати позивачу у користування предмет лізингу - автомобіль Ніссан Альмера, вартістю 132 000 гривень, а позивач повинен був прийняти автомобіль та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами договору та графіку визначеного у додатку №2 до договору. На виконання умов договору відповідач передав позивачеві автомобіль ОСОБА_2 , а після повного виконання позивачем фінансових зобов`язань перед відповідачем, останній надав позивачу документи для переоформлення права власності на вказаний вище автомобіль (довіреності, акт звірки взаєморозрахунків, наказ, акт приймання передачі транспортного засобу). Під час переоформлення права власності співробітниками Територіального сервісного центру 2641 було виявлено зміну номера кузова автомобіля Ніссан Альмера шляхом перебиття і вварювння номерної панелі, а за результатом проведеної експертизи визначено, що ідентифікаційний номер кузова не є первинним, встановити первинний номер не представляється можливим.

Після виявлення втручання у ідентифікаційнийи номер кузова - автомобіль у нього вилучено правоохоронними органами.

Посилаючись на те, що відповідач не передав у його власність предмет лізингу, позивач просив визнати недійсним договір фінансового лізингу, застосувати наслідки недійсності договору та стягнути з ТОВ «Автокредит плюс» на його користь 134715,32 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину та стягнуто з ТзОВ «Автокредит плюс» на користь ОСОБА_1 сплачені за договором про надання фінансового лізингу № IF00A! від 20 січня 2015 року, який є нікчемним, грошові кошти в сумі 128588 грн. 94 коп., а ОСОБА_1 зобов`язано повернути ТзОВ «Автокредит плюс» автомобіль марки Ніссан Альмера, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Вирішено питання судових витрат.

В решті вимог позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 та ТзОВ «Автокредит Плюс» подали апеляційні скарги, в яких посилаються на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права.

Представник ТзОВ «Автокредит Плюс» в своїй апеляційній скарзі зазначив, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено те, що знищення номеру кузова відбулось за їхньої вини. Згідно специфікації та акту приймання-передачі від 31.01.2015 року позивачу був переданий автомобіль у справному стані, без ушкоджекнь та у повній базовій конструкції колісного транспортного засобу, що відповідає встановленим виробником вимогам, ідентифікаційні номера автомобіля звірені й відповідають зазначеним у документах транспорртного засобу.

У позивача протягом трьох років користування транспорним засобом не виникало жодних проблем стосовно ідентифікаційного номеру.

Вважає, що оскільки автомобіль перебував у користуванні позивача, відповідач не міг контролювати його використання, а тому такого роду пошкодження ймовірно відбулось після передачі автомобіля в лізинг.

Апелянт вважає, що позивачем не доведено факт заміни номера кузова до передачі автомобіля позивачеві.

Також судом не враховано те, що позивач звернувся в суд з пропуском строку звернення з позовом до суду, оскільки заява про приєднання до Публічного договору про надання фінансового лізингу № IF00A! укладена сторонами 20 січня 2015 року. Додаток «1 до спірного договору-спеціфікація та акт приймання-передачі сторонами підписані 31 січня 2015 року. Позовна заява позивачем подана 30 жовтня 2018 року, таким чином позивач дізнався про порушення свого права 31 січня 2015 року, тобто з дати підписання спеціфікації та акту приймання-передачі, а тому останнім днем подачі позову у межах строку позовної давності є 31 січня 2018 року.

Посилаючись на зазначені обставини ТОВ «Автокредит плюс» просив суд скасувати рішеня Івано-Франківського міського суду від 08 квітня 2019 року та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Хлевнюк ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі зазначив, що рішення суду в частині зобов`язання його повернути відповідачу об`єкт лізигну підлягає скасувнню, оскільки автомобіль марки Ніссан Альмера, який передано йому на виконання умов договору не відповідає наведеному в резолютивній частині рішення за номером кузова, його державна реєстрація скасована, а сам автомобіль у нього вилучено.

Апелянт просив суд рішення в чатині повернення автомобіля змінити вилучивши з його резолютивної частини текст про зобов`язання його повернути ТОВ «Автокредит плюс» автомобіль марки Ніссаан Альмера, у решті рішення суду залишити без зміни.

Апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 у судовому засіданні апеляційного суду підтримуючи доводи поданої апеляційної скарги заперчили вимоги апеляційної скарги ТзОВ «Автокретит Плюс».

Представник апелянта ТзОВ «Автокредит Плюс» у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а в задоволенні апеляційної скарги ТзОВ «Автокредит Плюс» слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повному обсязі відповідає вищезазначеним вимогам закону.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що договір фінансового лізингу, предметом якого є транспортний засіб Ніссан Альмера, а сторонами договору є фізична і юридична особи, всупереч положень ст.799 ЦК України не було нотаріально посвідчено, який в силу положень ст.220 цього Кодексу є нікчемним, тому застосував наслідки недійсності нікчемного правочину стягнув з ТзОВ «Автокредит Плюс» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 128588,94 грн, а ОСОБА_1 зобов`язав повернути ТзОВ «Автокредит Плюс» предмет лізингу - автомобіль марки Ніссан Альмера, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині витребування транспортного засобу у ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Судом вставнолено, що 20 січня 2015 року між позивачем та ТзОВ «Автокредит плюс» підписано заяву про приєднання до Публічного договору про надання фінансового лізингу №IF00A!, відповідно до якого лізингодавець на умовах фінансового лізингу передав у платне володіння та користування предмет лізингу транспортний засіб.

Додатком №1 до договору фінансового лізингу № IF00A! від 20 січня 2015 року погоджено Специфікацію та акт приймання-передачі, відповідно до якого предметом лізингу є транспортний засіб Ніссан Альмера, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 15).

Відповідно до заяви строк лізигнгу встановлено 12 місяців з моменту підписання додатку №2.

У додатку №2 до договору фінансового лізингу №IF00A! від 20 січня 2015 року визначено графік сплати щомісячних лізингових платежів та їх складові -відшкодування частини вартості предмета лізингу, відсотки за користування предметом лізингу, комісія за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу.

Згідно змісту вказаного вище додатку №1 до договору фінансового лізингу № IF00A! від 20 січня 2015 року, датою приймання-передачі предмету лізингу є 31 січня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, а саме з копій платіжного доручення що за період з лютого 2015 року по грудень 2015 року ОСОБА_1 сплачувались щомісячними платежами грошові кошти по договору №IF00A! НОМЕР_3 . Згідно копії акту звірки та взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізинку від 30.09.2017 року лізингоодержувач ОСОБА_1 повністю сплатив лізингодавцю всі належні до сплати платежі за договором.

28.12.2017 року під час спроби реєстрації автомобіля співробітниками Територіального сервісного центру 2641 було виявлено зміну номера кузова шляхом перебиття і вварювання номерної панелі автомобіля марки Ніссан Альмера, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . Вказана обставина підтверджена висновком судового експерта (а.с.34)

У зв`язку з цим, Івано-Франківським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківської області 29.12.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005344 внесено інформацію про вчинений злочин, передбачений ст. 290 КК України (а.с.33).

Постановляючи рішення по суті позовних вимог, суд першої інстанції правильно зазначив про те, що оспорюваний договір фінансового лізингу, укладений між фізичною особою ОСОБА_1 та юридичною особою «ТОВ Автокредит плюс», предметом якого є транспортний засіб Ніссан Альмера, всупереч положень ст.799 ЦК України не було нотаріально посвідчено, а тому такий договір відповідно до положень ст.220 цього Кодексу є нікчемним. У судовому порядку нікчемний договір недійсним не визнається, такий договір не породжує для його сторін прав і наслідків по його виконанню.

Рішення суду у вкзаній частині сторонами не оскаржується.

Відповідно до положень ч.1,2 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Суд правильно зазначив про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивача грошові кошти, передані на виконання нікчемного правочину у сумі 128588,94 грн, а не 134715,32 грн, оскільки до стягнення не підлягають кошти у сумі 6126,38 грн. які являються платою за користування предметом лізингу.

Разом з тим, поза увагою суду залишилась та обставина, що Івано-Франківським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківської області 29.12.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005344 внесено інформацію про вчинений злочин, передбачений ст. 290 КК України. Фабула: 28.12.2017 року до Іано-Франківського ВП ГУНП надійшли матеріали перевірки від територіального сервісного центру 2641 в ході проведення якої було виявлено зміну номера кузова шляхом перебиття і вварювання номерної панелі автомобіля марки NISSAN ALMERA кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль прваоохоронними органами у позивача ОСОБА_1 вилучено, дана обставина відповідачем не заперечується.

У зв`язку з наведеним, висновок суду про застосування реституції за нікчемним договором лізингу в частині зобов`язання ОСОБА_1 повернути ТОВ «Автокредит плюс» є необгрунтованим, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Посилання апелянта на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що зміна номера кузову відбулася до його передачі позивачеві не заслуговують на увагу.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно специфікації та акту приймання-передачі від 31.05.2015 року позивачу ОСОБА_1 предано автомобіль ідентифікаційний номер якого відповідає даним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за ТОВ «Автокредит плюс», дата рєстрації - 14.01.2015 року, а саме автомобіль марки NISSAN ALMERA кузов № НОМЕР_1 . Саме під час спроби реєстрації автомобіля позивачем співробітниками Територіального сервісного центру 2641 було виявлено зміну номера кузова шляхом перебиття і вварювання номерної панелі автомобіля марки NISSAN ALMERA кузов № НОМЕР_1 . Оскільки номер кузова автомобіля при передачі ОСОБА_1 вказаного автомобіля 31.05.2015 року є аналогічним номеру кузова при спробі його реєстрації у грудні 2017 року у зв`язку з виконанням умов договору фінансового лізингу, то у суду відсутні підстави для висновку що така зміна номера кузова мала місце після передачі автомобіля ОСОБА_1 у 2015 році. Крім того, кримінальне провадження по виявлену факту не завершено.

Що стосується посилась представника ТОВ «Автокредит Плюс» щодо пропуску строку позовної давності то слід зазначити наступне.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлено п.1 ч.2 ст.258 ЦК України відносно неустойки.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання.

Судом встановлено, що про порушення свого права позивач дізнався у грудні 2017 року, тобто з часу огляду автомобіля експертом при вчиненні дій для його реєстрації, а з позовом до суду звернувся у жовтні 2018 року. Суд правильно зазначив про те, що позивач не міг самостійно виявити факт втручання у номер кузова переданого йому автомобіля, а тому посилання відповідача про пропуск позивачем позовної давнсоті є необгрунтованим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ТОВ «Автокредит Плюс» слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, скасувавши рішення суду в частині зобо`язання ОСОБА_1 повернути ТОВ «Автокредит плюс» автомобіль марки Ніссан Альмера, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ,В решті рішення суду слід залишити без зміни як таке що постановлене з дотриманням вимог норм матреіального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 08 квітня 2019 року в частині зобо`язання ОСОБА_1 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» автомобіль марки Ніссан Альмера, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 скасувати.

У решті рішення суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 травня 2019 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

Л.В. Ясеновенко