КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/5299/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року місто Київ

справа № 761/25910/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2018 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів, постановлену під головуванням судді Фролової І.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Центрагаз Холдинг GMbH (Centragas Holding GMbH ), ОСОБА_4 , третя особа: Національний банк України про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до відповідачів, у якому просив:

визнати ПАТ «Комерційний банк «Надра» винним у невиконанні договорів вкладу №№2033022, 2033018, 2033052 від 29 березня 2014 року, №2095382 від 30 грудня 2014 року, укладених між ним та ПАТ «Комерційний банк «Надра» та в порушенні вимог Закону України «Про захист прав споживачів»;

визнати Центрагаз Холдинг GMbH ( Сentragas Holding GMbH ), ОСОБА_4 винними в порушені вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність», зокрема ст.58, ч.1 ст.35 та такими, чиї дії є в причинному зв`язку з невиконанням ПАТ «Комерційний банк «Надра» договорів вкладу №№2033022, 2033018, 2033052 від 29 березня 2014 року та №2095382 від 30 грудня 2014 року в порушенні ПАТ «Комерційний банк «Надра» Закону України «Про захист прав споживачів» та спричинені йому збитків;

визнати Центрагаз Холдинг GMbH ( Сentragas Holding GMbH ), ОСОБА_4 такими, що несуть солідарну відповідальність щодо відшкодування збитків, спричинених невиконанням умов договорів банківського вкладу, зокрема обов`язку повернення йому вкладів ПАТ «Комерційний банк «Надра», а також пені;

стягнути з ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст.543 ЦК України як з власника істотної участі, пов`язаної особи, мажоритарного власника, кінцевого бенефіціара ПАТ «Комерційний банк «Надра», мажоритарного власника «Centragas Holding GMbH»:

суму невиплаченого залишку вкладів з процентами в розмірі 108802,07 доларів США;

пеню у розмірі 855,94 доларів США, за мінусом виплачених Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 200000 грн.;

здійснити стягнення суми завданих йому збитків за рахунок особистого майна та коштів відповідача ОСОБА_4 , а також за рахунок належних йому майна та коштів комерційних структур, що входять до «Group DF», складовою якої був ПАТ «Комерційний банк «Надра» та Сentragas Holding GMbH.

19 червня 2018 року позивач подав до суду заяву про забезпечення доказів шляхом їх витребування у порядку ст.116 ЦПК України, яку в подальшому 10 липня 2018 року уточнив та просив суд витребувати від:

Національного банку України засвідчені у встановленому законом порядку:

копію Постанови Правління Національного банку України №469 від 07 серпня 2014 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії проблемних строком на 180 днів» разом із документами, що обґрунтовують її прийняття, в тому числі копію пояснювальної записки Генерального департаменту банківського нагляду, якою винесено на розгляд Правління Національного банку України питання, зокрема, про необхідність віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії проблемних, та доповідної записки Департаменту банківського нагляду НБУ від 02 лютого 2015 року №В/47-108/5565, складеної за результатами безвиїзного банківського нагляду за діяльністю банку з використанням даних статистичної звітності;

копію Постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних» разом із документами, що обґрунтовують її прийняття, тобто документами наглядової діяльності НБУ (програми докапіталізації, які повинні були виконувати акціонери, але так і не виконали; гарантійні листи та особисті зобов`язання акціонерів тощо), які підтверджують вину акціонерів, власників істотної участі та пов`язаних осіб, зазначену 06 лютого 2015 року у прес-релізі НБУ про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних, за період з часу надання мажоритарним власником ПАТ «Комерційний банк «Надра» та «Centragas Holding GMbH» ОСОБА_4 гарантійного листа від 17 листопада 2008 року, зареєстрованого НБУ за №353/23530-01 та офіційного входження «Centragas Holding GMbH» у власність банку «Надра» у липні 2011 року;

лист НБУ від 21 січня 2015 року №42-011/3589/БТ щодо розроблення Програми капіталізації, яка передбачить вжиття заходів щодо збільшення капіталу ПАТ «Комерційний банк «Надра» до обсягу, що дозволить сформувати у повному обсязі резерви від активної операції, збільшення статутного капіталу в строк до 01 лютого 2015 року;

оновлений План (програму) фінансового оздоровлення ПАТ «Комерційний банк «Надра» на період 2013-2017 років, затверджений протоколом Правління ПАТ «Комерційний банк «Надра» від 24 жовтня 2013 року №94/1 та протоколом Наглядової ради ПАТ «Комерційний банк «Надра» від 29 жовтня 2013 року № б/н, погоджений Комісією НБУ з питань нагляду та регулювання діяльності банків (рішення від 30 жовтня 2013 року №836);

нормативно-правовий акт НБУ, передбачений ст.48 Закону України «Про банки і банківську діяльність», який встановлює перелік ознак, наявність яких є підставою для висновку НБУ про провадження банком ризикової діяльності, що загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку;

докази про виконання вимог частини 9 статті 34 Закону України «Про банки і банківську діяльність», згідно якої мажоритарний власник ПАТ «Комерційний банк «Надра» - «Centragas Holding GMbH» зобов`язаний був надати НБУ документи про свій фінансовий стан, зокрема копію аудиторського висновку аудитора іноземної держави, підтвердженого українською аудиторською фірмою, що свідчитиме про його фінансову платоспроможність на кінець 2014 року;

докази, якими володіє НБУ з приводу пропозицій мажоритарного власника ПАТ «Комерційний банк «Надра» - Centragas Holding GMbH та власника істотної участі ОСОБА_4 , які виявилися недостатніми для підтримання платоспроможності банку, а також стану їх невиконання у межах програми фінансового оздоровлення банку;

докази, що підтверджують укладення та подання в НБУ на погодження договору купівлі-продажу між «Centragas Holding GMbH» та італійською групою Intesa Sanpaolo 23 січня 2014 року активу - «Правекс Банк» (Україна) із зазначенням ціни угоди;

висновок НБУ для Пенсійного Фонду України щодо підтвердження у 2015р. статусу ПАТ «Комерційний банк «Надра» як уповноваженого з виплат пенсій і грошових допомог, на підставі якого Конкурсною комісією ПФУ прийнято відповідне рішення від 30 січня 2015 року;

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб засвідчені у встановленому законом порядку ключові висновки, зроблені за результатами проведеного комплексного аналізу неплатоспроможного банку (forensic) ПАТ «Комерційний банк «Надра», за період з часу надання мажоритарним власником ПАТ «Комерційний банк «Надра» та «Centragas Holding GMbH» ОСОБА_4 гарантійного листа від 17 листопада 2008 року, зареєстрованого НБУ за №353/23530-01 та офіційного входження «Centragas Holding GMbH» у власність банку «Надра» у липні 2011 року, які б вказували на вину акціонерів, власників істотної участі та пов`язаних осіб в доведенні фінустанови до неплатоспроможності;

Генеральної Прокуратури України докази підтвердження факту оплати компаніями, належними мажоритарному власнику ПАТ «Комерційний банк «Надра» ОСОБА_4 100 млн. доларів США саме 03 лютого 2015 року за придбання 29% акцій телеканалу «Інтер», з повідомлення, чи не були це кошти, виведені з банку «Надра», з приводу чого ГПУ здійснюється досудове провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.258-5 КК України;

Пенсійного фонду України висновок НБУ для Пенсійного Фонду України, яким підтверджено у 2015 році статус ПАТ «Комерційний банк «Надра» як уповноваженого банку з виплат пенсій і грошових допомог, на підставі якого Конкурсною комісією ПФУ 30 січня 2015 року (тобто за 6 днів до визнання ПАТ «Комерційний банк «Надра» неплатоспроможним) прийнято відповідне рішення;

Державної Фіскальної служби України надати інформацію:

який дохід був отриманий нерезидентом - компанією «Centragas Holding GMbH» за наслідками своєї діяльності в 2013, 2014, 2015, 2016 pоках ?;

який дохід був отриманий нерезидентом - холдинговою компанією «Group DF» в 2013, 2014, 2015, 2016 pоках ?;

який дохід, отриманий в Україні та за її межами, задекларував громадянин України ОСОБА_4 в 2013, 2014, 2015, 2016 роках?

Заяву обгрунтовував тим, що поданий ним позов мотивований ст.58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», за якою банк відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном, відповідно до законодавства, а власники істотної участі зобов`язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку, отже, з метою з`ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору по суті, позивач вважав, що необхідно забезпечити вищевказані докази шляхом їх витребування.

Вказував, що подання вказаних доказів може стати неможливим або ускладненим з огляду на те, що відповідачами «Centragas Holding GMbH» та ОСОБА_4 можуть вживатися певні дії щодо знищення вказаних доказів.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом їх витребування відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що він як вкладник, фізична особа, в процесі розгляду даної справи повинен доводити суду правомірність визначеної НБУ причини віднесення ПАТ «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних, а відповідно і вини відповідачів Центрагаз Холдинг GMbH ( Centragas Holding GMbH ) та ОСОБА_4 , при цьому будучи позбавленим права доступу до матеріалів, які це підтверджують, внаслідок законодавчо існуючої банківської таємниці, а також обмеження доступу до такої інформації.

Вказував, що докази, які він намагався отримати у дозволений законом спосіб, мали б відповідати вимогам закону, як належні докази (ст.77 ЦПК України), допустимі (ст.78 ЦПК України), достовірні (ст.79 ЦПК України) і достатні (ст.80 ЦПК України).

Зазначав, що самостійно отримати докази, на які він, посилається у змісті позовної заяви, виявилося неможливим внаслідок передбаченого законодавством обмеженого доступу до інформації, зокрема, що містить банківську таємницю, однак ним були вжиті всі передбачені законодавством можливості щодо отримання доказів, які він просив витребувати.

Посилався на те, що відмовляючи в задоволені заяви про забезпечення доказів, суд першої інстанції взагалі проігнорував позицію апеляційної інстанції по аналогічній справі, що перебуває в провадженні того ж Шевченківського районного суду міста Києва та не надав оцінки доводам, викладеним ним у заяві в доповненій редакції від 09 липня 2018 року.

Вказував, що суд першої інстанції належно не оцінив значення витребовуваних доказів для об`єктивного і справедливого прийняття рішення у справі.

Від представника відповідачів Центрагаз Холдинг GMbH ( Centragas Holding GMbH ) та ОСОБА_4 до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому останній посилаючись на те, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Вказував, що доводів, які б спростовували висновки Шевченківського районного суду міста Києва по справі №761/25910/17 чи доводили б порушення ними норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Національний банк України направив до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідачів: Центрагаз Холдинг GMbH ( Centragas Holding GMbH ) та ОСОБА_4 у судовому засіданні апеляційного суду проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник третьої особи просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник відповідача ПАТ «Комерційний банк «Надра» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у його відсутності на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення доказів шляхом їх витребування, суд першої інстанції виходив з того, що запитувана у клопотанні інформація стосується виключно загальних відомостей діяльності ПАТ «Комерційний банк «Надра», в якому були розміщені грошові кошти позивача на підставі укладеного договору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, мотивуючи поданий позов тим, що бездіяльністю відповідачів було доведено ПАТ «Комерційний банк «Надра» до банкрутства, що призвело до порушення його прав, як вкладника банку.

З метою з'ясування всіх обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення спору по суті, ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення доказів шляхом їх витребування від: Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Пенсійного Фонду України, Державної Фіскальної служби України, Генеральної Прокуратури України, при цьому вказував, що зазначені докази необхідні для підтвердження його позовних вимог.

Зазначав, що подання відповідних доказів може згодом стати утрудненим через вживання відповідачами Центрагаз Холдинг GMbH ( Centragas Holding GMbH ) та ОСОБА_4 певних дій щодо їх знищення.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.1 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що запитувана у заяві позивача інформація стосується виключно загальних відомостей діяльності ПАТ «Комерційний банк «Надра», в якому були розміщені грошові кошти позивача на підставі укладеного договору.

Виходячи з історії права інститут забезпечення доказів передбачає вжиття судом невідкладних заходів фіксації до закріплення у визначеному процесуальним законом порядку фактичних даних, з метою використання їх як доказів при розгляді цивільної справи. Підставою таких заходів ЦПК України визначає неможливість надання такого доказу стороною або вірогідність його втрати.

Однак, з матеріалів справи та заяви про забезпечення доказів, наявність вказаних підстав не вбачається.

При цьому, ОСОБА_1 не обґрунтував належним чином того, які є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання повідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Також, у заяві про забезпечення доказів шляхом їх витребування, позивач не наводить тих обставин, які може підтвердити Національний банк України, виходячи зі специфіки предмета доказування у даній справі, а лише обмежується загальним посиланням на статтю 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність», відповідно до якої, на власників істотної участі та керівників банку за рішенням суду може бути покладена відповідальність за зобов`язаннями банку в разі віднесення банку з їх вини до категорії неплатоспроможних.

Крім того, документи, які просить витребувати позивач у Національного банку України, а саме:

нормативно-правовий акт НБУ, передбачений ст.48 Закону України «Про банки і банківську діяльність», який встановлює перелік ознак, наявність яких є підставою для висновку НБУ про провадження банком ризикової діяльності, що загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку;

докази про виконання вимог частини 9 статті 34 Закону України «Про банки і банківську діяльність», згідно якої мажоритарний власник ПАТ «Комерційний банк «Надра» - «Centragas Holding GMbH» зобов`язаний був надати НБУ документи про свій фінансовий стан, зокрема копію аудиторського висновку аудитора іноземної держави, підтвердженого українською аудиторською фірмою, що свідчитиме про його фінансову платоспроможність на кінець 2014 року;

докази, якими володіє НБУ з приводу пропозицій мажоритарного власника ПАТ «Комерційний банк «Надра» - Centragas Holding GMbH та власника істотної участі ОСОБА_4 , які виявилися недостатніми для підтримання платоспроможності банку, а також стану їх невиконання у межах програми фінансового оздоровлення банку;

докази, що підтверджують укладення та подання в НБУ на погодження договору купівлі-продажу між «Centragas Holding GMbH» та італійською групою Intesa Sanpaolo 23 січня 2014 року активу - «Правекс Банк» (Україна) із зазначенням ціни угоди є неконкретизованими, а тому не можуть бути задоволені.

При цьому, як вбачається з пояснень позивача та представника третьої особи Національного банку України, наданих в судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 , будучи представником в іншій справі був ознайомлений з документами, які були надані Національним банком України, а саме: копією постанови Правління Національного банку України №469 від 07 серпня 2014 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії проблемних строком на 180 днів», копією постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних» разом з пояснювальними записками Генерального департаменту банківського нагляду НБУ про необхідність віднесення ПАТ «Комерційний банк «Надра» до категорії проблемних та призначення куратора та про віднесення останнього до категорії неплатоспроможних, а відтак останній має можливість надати вказані документи до суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення доказів шляхом їх витребування.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції взагалі проігнорував позицію апеляційної інстанції по аналогічній справі, що перебуває в провадженні того ж Шевченківського районного суду міста Києва колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не мають правового значення для вирішення цієї справи.

Посилання апеляційної скарги на те, що суд першої інстанції не надав оцінки доводам, викладеним ним у заяві в доповненій редакції від 09 липня 2018 року та належно не оцінив значення витребовуваних доказів для об`єктивного і справедливого прийняття рішення у справі колегія суддів відхиляє, оскільки Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст.376 ЦПК України, як підстави для скасування ухвалисуду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2018 року постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 травня 2019 року.

Головуючий:

Судді: