__________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4709/19
Провадження № 2/520/2775/19
УХВАЛА

02.05.2019 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2019 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якій позивач просить суд:

- припинити право власності ОСОБА_2 на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 ;

- припинити право власності ОСОБА_1 на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

При перевірці чи відповідає подана позовна заява вимогам ст. 175-177 ЦПК України, суддею були встановлені недоліки поданої заяви, узв`язку з чим, ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 07.03.2019 року вказану позовну заяву було залишено без руху, надано позивачеві строк терміном в п`ять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків поданої заяви, а саме:

- визначення у позові ціну позову, яка повинна дорівнювати: загальній ринковій вартості спірного майна - квартири АДРЕСА_1 , станом на день подання позовної заяви до суду, з наданням до суду відповідних доказів на підтвердження визначення цієї вартості;

- надання до суду документа на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви за вимогами майнового характеру, який підлягає до сплаті у розмірі 1 відсоток від встановленої ціни позову, але не менше 768 гривень 40 копійок та не більше 9605 гривень 00 копійок;

- роз`яснено, що у разі неможливості визначити ціну позову, суд визначив до сплати розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру в сумі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який підлягає сплаті в сумі 9605 гривень 00 копійок;

- надання до суду документа на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви за вимогами немайнового характеру, з урахуванням двох заявлених вимог, який підлягає до сплаті в сумі 1536 гривень 80 копійок (768,40*2=1536,80).

- роз`яснено, що у разі подання позивачем на підтвердження сплати судового збору оригінал квитанції №0.0..1 від 21.05.2018 року про сплату судового збору в сумі 16200 гривень 00 копійок, суд зазначає, що для прийняття зазначеної квитанції, як належний доказ сплати судового збору, позивачу додатково до цієї квитанції за необхідно надати:

а) документи на підтвердження того, що 21.05.2018 року ОСОБА_3 діяв в інтересах ОСОБА_1 ;

б) документ (витяг) на підтвердження зарахування сплаченого судового збору, за подання позовної заяви, до спеціального фонду Державного бюджету України, сплачених за реквізитами Київського районного суду міста Одеси, з урахуванням того, що станом на 21.05.2018 року Київський районний суд міста Одеси мав наступні реквізити: отримувач коштів: УК у м. Одесі (Київський р-н); код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 38016923; банк отримувача: УК у м. Одесі, код банку отримувача: (МФО) 828011, рахунок отримувача: 0005, код класифікації доходів бюджету: 22030001;

- у разі сплати судового збору, надати до позову попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- засвідчення належним чином наданих до суду копій письмових доказів;

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- надання підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, оскільки подана до суду заяв не підписана позивачем;

- зазначення у позові спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, з посиланням на відповідні норми Закону;

- роз`яснено позивачеві, що способом усунення недоліків поданого позову, є надання до суду уточненої позовної заяви, яка повинна відповідати вимогам ст. 175-177 ЦПК України;

- роз`яснено позивачеві, що у разі надання до суду уточненої позовної заяви, у відповідності до ч.1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен надати її копії у відповідності до кількості відповідачів;

- роз`яснено позивачеві, що у разі надання до суду додаткових документів до позовної заяви, у відповідності до ч.1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен надати їх копії у відповідності до кількості відповідачів.

Одночасно у вказаній ухвалі суду позивачеві роз`яснено, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

09 квітня 2019 року позивач отримав вказану копію ухвали суду, що підтверджується розпискою про вручення копії ухвали суду.

Отже строк терміном в п`ять днів встановлений судом для усунення недоліків закінчився 15 квітня 2019 року включно.

Станом на 02 травня 2019 року до суду жодних додаткових документів від позивача на усунення недоліків поданої заяви у відповідності до ухвали суду від 07 березня 2019 року не надходило, як і не сповіщалось позивачем суд особисто, з урахуванням того, що позивач, як ініціатор судового провадження, має бути найбільш зацікавлений та цікавитись його ходом.

У зв`язку з чим, судом встановлено, що позивачем належним чином не усунуті недоліки поданої заяви.

Судом також враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів..

Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України..

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з тим, що позивачем недоліки поданої заяви належним чином не усунуті, суддя вважає, що у відповідності до ст. 185 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - слід повернути позивачеві та роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу судді протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.