Провадження №: 4-с/752/101/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_1 на дії державних виконавців Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, -

в с т а н о в и в:

у листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просив визнати:

- протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 52060840 від 30.08.2016 року;

- протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 52060840 від 30.08.2016 року;

- протиправною бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо неповернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 52060840.

- протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 37842205 від 30.10.2017 року;

- протиправним та скасувати запис про обтяження № 23088201, винесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 37842205 від 30.10.2017 року та

- зобов`язати державного виконавця Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винести постанову про повернення стягувачу виконавчого листа № 2-259/12, виданого Голосіївським районним судом м. Києва від 11.11.2013 року, за Заявою Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.02.2017 року;

- зобов`язати державного виконавця Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу зазначити про зняття арешту з майна боржника.

В судовому засіданні ОСОБА_1 обґрунтування скарги та її вимоги підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі.

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність суб`єкта оскарження.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали справи та подані суду докази, вважає що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 11.11.2013 року Голосіївським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-259/12 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "Універсал Юанк" заборгованості за кредитним договором № 003-2902/756-0754 від 20.12.2007 року в сумі 89 687,44 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.04.2013 року становить 755 975,43 грн. (а.с. 10-11).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії виконавчого листа № 2-259/12 останній неодноразово пред`являвся до виконання.

19.06.2015 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-259/12 було закрито на підставі п. 10 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

14.08.2015 року у відкритті виконавчого провадження було відмовлено на підставі п. 8 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

17.03.2016 року у відкритті виконавчого провадження було відмовлено на підставі ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

За заявою стягувача від 22.08.2016 року державним виконавцем Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кияницею Н.М. 30.08.2016 року відкрито виконавче провадження № 52060840 (а.с. 9, 12-13).

30.09.2016 року постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Руликівської Я.А. накладено арешт майна боржника та оголошена заборона на його відчуження, а саме: в межах суми стягнення 755 975,43 грн. накладено арешт на все майно ОСОБА_1 (а.с. 14).

03.02.2017 року на адресу Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшла заява стягувача - ПАТ "Універсал Банк" про повернення виконавчого документа та скасування арешту майна боржника з огляду на положення п. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (а.с. 15-16).

За даними інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 52060840 від 30.10.2017 року державним реєстратором Дунь Ю.Ю., Голосіївський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, м. Київ, накладено арешт нерухомого майна ОСОБА_1 (а.с. 17-19).

Звертаючись до суду зі скаргою, заявник стверджує, що вказані дії є неправомірними.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (у відповідній редакції на час правовідносин) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема, протягом року, якщо не передбачені інші строки.

Строк пред`явлення виконавчого листа № 2-259/12 від 11.11.2013 року - один рік.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони (ст. 23 Закону).

Отже, приймаючи до уваги те, що виконавчий лист № 2-259/12 від 11.11.2013 року неодноразово був пред`явлений до виконання, на думку суду, є підстави вважати, що мало місце переривання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому твердження скаржника щодо протиправності та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 52060840 від 30.08.2016 року не заслуговують на увагу суду та задоволенню не підлягають.

Вказане скаржником в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростовано. Матеріали справи також не містять доказів на підтвердження зворотного.

Згідно ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (ч. 1 ст. 27 Закону).

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна (ст. 57 Закону).

В ході розгляду даної скарги невідповідності дій державного виконавця положенням вказаних статей Закону судом не встановлено. Скаржником зворотного не доведено. Тому. на думку суду, вимога про протиправність та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 52060840 від 30.08.2016 року, також задоволенню не підлягає.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що була чинна на час повернення виконавчого документу стягувачеві), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

Про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску разом із звітом державного виконавця про його використання.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Однак, матеріали справи не містять даних щодо виконання вказаних вимог Закону державним виконавцем після отримання заяви стягувача про повернення виконавчого документу та скасування арешту майна боржника з урахуванням вимог п. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", згідно якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 52060840 від 30.10.2017 року державним реєстратором Дунь Ю.Ю., Голосіївський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, м. Київ, накладено арешт нерухомого майна ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості; власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

На думку суду, такі з боку органу державної виконавчої служби є неправомірними, у зв`язку з чим, суд вважає що скарга в частині визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо неповернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 52060840; протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 37842205 від 30.10.2017 року; протиправним та скасуваня запису про обтяження № 23088201, винесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 37842205 від 30.10.2017 року й зобов`янняти державного виконавця Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винести постанову про повернення стягувачу виконавчого листа № 2-259/12, виданого Голосіївським районним судом м. Києва від 11.11.2013 року, за Заявою Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.02.2017 року та зобов`язання державного виконавця Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу зазначити про зняття арешту з майна боржника, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст. ст. 258, 260, 261, 447-453 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

скаргу на дії державних виконавців Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо неповернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 52060840.

Зобов`язати державного виконавця Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві винести постанову про повернення стягувачу виконавчого листа № 2-259/12, виданого Голосіївським районним судом м. Києва від 11.11.2013 року, за заявою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.02.2017 року.

Зобов`язати державного виконавця Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу зазначити про зняття арешту з майна боржника.

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 37842205 від 30.10.2017 року.

Визнати протиправним та скасувати запис про обтяження № 23088201, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 37842205 від 30.10.2017 року.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Повний текст ухвали виготовлено 24.05.2019 року.

Суддя В.С. Хоменко