Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 461/1730/17

провадження № 61-41686св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Крата В. І., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач-1 - Державне підприємство «СЕТАМ»,

представник відповідача-2 - Приступа Соломія Євгенівна,

відповідач-2 - публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

представник відповідача-2 - Терешко Роман Миронович,

треті особи: Залізничний відділ державної виконавчої служби м. Львова, ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Державного підприємства «СЕТАМ» на рішення Галицького районного суду м. Львова у складі судді Городецької Л. М. від 15 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області у складі колегії суддів: Мікуш Ю. Р., Павлишина О. Ф., Приколоти Т. І. від 08 травня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив в ході розгляду справи, залучив до участі у справі в якості третіх осіб Залізничний відділ державної виконавчої служби м. Львова та переможця торгів - ОСОБА_3., та остаточно просив: визнати недійсним проведення прилюдних торгів 06 березня 2017 року, а саме продаж належної йому частини квартири АДРЕСА_1 , та визнати недійсним акт на право власності, виданий в результаті проведення прилюдних торгів 06 березня 2017 року.

Позов мотивований тим, що публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») через прилюдні торги, що проводилися на інтернет-ресурсі Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), за участю Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова (далі - ВДВС Залізничного району м. Львова), реалізував належну йому частину квартири АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що відповідачами був порушений порядок проведення торгів, передбачений Законом України «Про іпотеку», а саме його не повідомлено про проведення цих торгів, в яких він мав намір брати участь, вважав порушеними його права, як зацікавленої особи, у зв`язку із чим просив задовольнити позов.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано недійсним проведення прилюдних торгів 06 березня 2017 року, а саме продажу частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 Визнано недійсним акт на право власності, виданий в результаті проведення прилюдних торгів 06 березня 2017 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів повідомлення позивача та інших зацікавлених осіб про час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна, у зв`язку із чим дійшов висновку, що особа, яка проводила торги порушила встановлений законом порядок проведення прилюдних торгів і позбавила інших осіб гарантованого законодавствам права.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Львівської області від 08 травня 2018 року апеляційну скаргу ДП «Сетам» залишено без задоволення, рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 серпня 2017 року - без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки ОСОБА_1 , який є іпотекодавцем, відповідно до статті 43 Закону України «Про іпотеку» не був особисто письмово повідомлений про проведення торгів у визначений організатором день та час, у зв`язку із чим його права порушені.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2018 року ДП «Сетам» подало касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано справу № 461/1730/17 з Галицького районного суду м. Львова.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року зупинено дію рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 серпня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08 травня 2019 року справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не враховано надані ДП «СЕТАМ» два місцеві друковані засоби масової інформації, в яких було опубліковано повідомлення про проведення прилюдних торгів, а саме: газета «Ваш магазин» № 7 від 16 лютого 2017 року та газета «Львівські оголошення» № 5 від 15 лютого 2017 року. Крім того,згідно з листа №1025/18-18-17 від 10 лютого 2017 року ДП «СЕТАМ» було письмово повідомлено про реєстраційний номер лота, відомості про предмет іпотеки, день та час проведення електронних торгів, початкову ціну лоту сторін виконавчого провадження. Таким чином організатором торгів було дотримано всі вимоги чинного законодавства України під час проведення електронних торгів по лоту № 198259. Крім того, судами не встановлено, чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів та чи вплинули ці порушення на результат електронних торгів. Також судами не взято до уваги, що в порушення норм процесуального права відділ державної виконавчої служби та переможець торгів ОСОБА_3 не були залучені як відповідачі у справі.

Відзив до касаційного суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами установлено, що відповідно до кредитного договору №017-2008-406 від 27 лютого 2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 25 200,00 доларів США на споживчі потреби зі сплатою за користування кредитом 13,45 % річних з кінцевим терміном повернення до 10 лютого 2028 року.

Цього ж дня з метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 був укладений іпотечний договір, згідно якого останні передали в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві власності.

Квартира АДРЕСА_1 складається з однієї кімнати площею 11 кв. м та має загальну площу 14,6 кв. м, квартира є постійним місцем проживання родини ОСОБА_1 та ОСОБА_4

21 жовтня 2009 року Галицьким районним судом м. Львова видано судовий наказ № 2н-1354/09, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 210 800 грн 08 коп., 30 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 850 грн судового збору.

18 листопада 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі судового наказу № 2н-1354/09 від 21 жовтня 2009 року, виданого Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 210 800 грн 08 коп.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24 березня 2016 року задоволено подання державного виконавця Залізничного ВДВС м. Львова та визначено окрему Ѕ ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Згідно заяви ОСОБА_1 від 01 грудня 2015 року, останній отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 18 листопада 2015 року про примусове виконання судового наказу № 2н -1354 /09 про стягнення з нього на користь банку 211 680 грн 08 коп., проте враховуючи відсутність у нього змоги сплатити вказану суму, останній не заперечував щодо примусової реалізації належної йому частки квартири для погашення боргу перед ПАТ «Універсал Банк».

В матеріалах справи наявні: постанова про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 10 травня 2016 року; звіт про вартість майна від 27 травня 2016 року; рецензія № 07-10/13 на звіт про оцінку майна; повідомлення ДП «СЕТАМ» про те, що 11 листопада 2016 року електронні торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів; акт переоцінки арештованого майна від 23 листопада 2016 року № 18688; листи ДП «СЕТАМ» від 16 грудня 2016 року № 7066/18-18-16 та від 10 лютого 2017 року № 1025/18-18-17 з повідомленням сторін виконавчого провадження щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів 16 січня 2017 року та 06 березня 2017 року о 09:00 год. з відомостями про предмет іпотеки, дня та часу проведення електронних торгів та початковою ціною продажу майна.

З матеріалів справи також вбачається, що ДП «СЕТАМ» розміщено публікації про проведення електронних торгів з продажу предмета іпотеки по лоту № 198259 у двох засобах масової інформації, а саме: газеті «Ваш магазин» № 7 від 16 лютого 2017 року та газеті «Львівські оголошення» № 5 від 15 лютого 2017 року, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до протоколу № 240755 проведення електронних торгів 06 березня 2017 року, такі відбулися з продажу Ѕ вищеназваної квартири. Переможцем торгів визнано ОСОБА_3 , яка надала найвищу цінову пропозицію у розмірі 107 093 грн 70 коп., та 26 квітня 2017 року державним виконавцем Залізничного ВДВС м. Львова видано акт на право приватної власності на Ѕ частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 листопада 2015 року у справі № 2-2996/11 звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 шляхом надання ПАТ «Універсал Банк» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки з додержанням процедури, встановленої статті 38 Закону України «Про Іпотеку». Рішенням апеляційного суду Львівської області від 02 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції змінено, доповнивши його реченням наступного змісту: «На час дії Закону України «Про мораторій» рішення про звернення на предмет іпотеки не підлягає до примусового виконання». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Вказаним вимогам закону рішення судів попередніх інстанцій не відповідають.

З матеріалів справи вбачається, що про проведення електронних торгів з продажу предмета іпотеки відбулось в рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі судового наказу № 2н-1354/09 від 21 жовтня 2009 року, виданого Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 210 800 грн 08 коп.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016року (який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до частини сьомої статті 51 вказаного Закону примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Державний виконавець може передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішення суду про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов`язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Таким чином норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя (аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 911/494/17 та від 11 квітня 2019 року у справі № 607/6096/17).

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 посилався на те, що його не повідомлено про проведення торгів 06 березня 2017 року, в яких він мав намір брати участь, у зв`язку із чим вважав порушеними його права, як зацікавленої особи.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна заява позивача від 01 грудня 2015 року, відповідно до якої він не заперечував щодо примусової реалізації належної йому частки квартири для погашення боргу перед ПАТ «Універсал Банк».

Нормативно-правовим актом, який встановлює порядок та правила проведення прилюдних торгів на час їх проведення 06 березня 2017 року, є Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 20 вересня 2016 року (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 розділу VII Порядку реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку». Строк підготовки до електронних торгів під час реалізації предмета іпотеки складає не менше 30 календарних днів. Організатор не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку електронних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки та на Веб-сайті повідомлення про проведення таких електронних торгів. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації Організатор письмово повідомляє виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Аналогічні положення містилися й в статті 43 Закону України «Про іпотеку» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Отже, головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, які могли вплинути на результати торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 6-231цс17.

Суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, наведеного не врахували, визнали недійсними електронні торги та акт на право власності, виданий в результаті проведення прилюдних торгів 06 березня 2017 року, встановивши виключно єдину обставину - неналежне повідомлення позивача (боржника), натомість не дослідили питання порушення прав та законних інтересів особи, яка оспорює результати проведення електронних торгів.

Разом з тим, у матеріалах справи наявні місцеві друковані засоби масової інформації, в яких було опубліковано повідомлення про проведення прилюдних торгів, а саме: газета «Ваш магазин» № 7 від 16 лютого 2017 року та газета «Львівські оголошення» № 5 від 15 лютого 2017 року, а також листи ДП «СЕТАМ» від 16 грудня 2016 року № 7066/18-18-16 та від 10 лютого 2017 року № 1025/18-18-17 з повідомленням сторін виконавчого провадження про проведення електронних торгів з відомостями про предмет іпотеки, дня та часу проведення електронних торгів та початковою ціною продажу майна.

Також в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 01 грудня 2015 року про відсутність заперечень з боку останнього щодо примусової реалізації належної йому частки квартири для погашення боргу перед ПАТ «Універсал Банк».

При цьому, позивачем не доведено, що йому не було відомо про те, що відбувається процедура примусового виконання судового наказу, не надано доказів про те, що ним вчинялися дії на погашення заборгованості за виконавчим листом.

Таким чином матеріали справи не підтверджено і позивачем не доведено порушення його прав і законних інтересів при проведенні електронних торгів.

Крім того, предметом спору у цій справі є акт на право власності, виданий на підставі проведення прилюдних торгів 06 березня 2017 року.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у справі № 6-1620цс17.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України у справах № 6-1804цс16, № 6-1655цс16 у разі оформлення права на нерухоме майно на стягувача ефективним способом захисту прав боржника могло б стати пред`явлення до суду позову із залученням стягувача і державного виконавця як відповідачів.

Разом з тим, судами попередніх інстанцій не взято до уваги, що предметом спору у справі є правочин, а тому крім продавця, належним відповідачем у спірних правовідносинах є покупець (у даному випадку це ОСОБА_3), яка до участі у справі в якості співвідповідача залучена не була.

Згідно частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, проте допущено неправильне застосування норм матеріального права, а тому рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; а також вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (пункт 2 частини другої статті 141 ЦПК України).

Оскільки судом касаційної інстанції задоволено касаційну скаргу ДП «СЕТАМ», скасовано рішення судів попередніх інстанцій та відмовлено у задоволенні позову, то відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України понесені ДП «СЕТАМ» судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної та касаційної інстанцій покладаються на позивача ОСОБА_1 у загальному розмірі 3264 грн (704 грн за подачу апеляційної скарги та 2560 грн за подачу касаційної скарги).

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства «СЕТАМ» задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 08 травня 2018 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», треті особи: Залізничний відділ державної виконавчої служби м. Львова, ОСОБА_3 , про визнання прилюдних торгів та акту про акт на право власності недійсними відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «СЕТАМ» судовий збір за подачу апеляційної та касаційної скарг у розмірі 3264 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані рішення судів попередніх інстанцій втрачають законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська Судді:Н. О. Антоненко В. І. Крат В. М. Коротун В. П. Курило