Справа № 201/1366/19
Провадження № 2/206/743/19
22 травня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровську у складі:
головуючого судді - Кушнірчука Р.О.,
при секретареві судового засідання Щербині Є.С,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадженняв відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобуцивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу , -
Позивач ТОВ «Маркс.Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого відшкодування в розмірі 7500,00 грн., трьох відсотків річних у розмірі 409,00 грн. та інфляційного збільшення у розмірі 1583,44 грн.
Свої вимоги мотивував тим, що 12 вересня 2016 року в м. Дніпро сталася ДТП за участю транспортних засобів марки «Шевроле» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «ВАЗ 210994» номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 Вина відповідача ОСОБА_1 у скоєнні вказаного ДТП була встановлена у судовому порядку. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5471998 у ПрАТ «СК «Дім страхування». На виконання умов полісу, ПрАТ «СК «Дім Страхування» виплатило потерпілому страхове відшкодування в розмірі 7500,00 грн. Однак, оскільки відповідач не повідомив ПрАТ «СК «Дім страхування» про настання ДТП, в момент ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння та самовільно залишив місце ДТП, то ПрАТ «СК «Дім Страхування» набуло право вимоги до відповідача щодо відшкодування понесених витрат. Проте відповідно до Договору про надання фінансових послуг факторингу №03/11.10.2017 від 11.10.2017 року, вказане право вимоги перейшло від ПрАТ СК «Дім Страхування»» до ТОВ «МАРС.КАПІТАЛ». Таким чином, враховуючи, що відповідач не повернув виплачену суму відшкодування, то позивач вимушений звернутися до суду із вказаними вимогами.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк А.О. від 06 лютого 2019 року вказану справу передано за підсудністю до Самарського районного суду м. Дніпропетровська.
Ухвалою від 09 квітня 2019 року, Самарський районний суд м. Дніпропетровська керуючись ст. 32 ЦПК України, яка передбачає, що спори між судами про підсудність не допускаються та справа передана з одного суду до іншого, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана, прийняв вказану справу до свого провадження та призначив її до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача у судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на підтримання позовних вимог та відсутністю заперечень щодо заочного розгляду справи.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому суд на підставі ч.1 ст. 280 ЦПК України та наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).
Суд врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, прийшов до такого.
Логвінов ОСОБА_3 , 12 вересня 2016 року о 20-10 год. в м. Дніпропетровську по вул. Семафорна,2, керуючи автомобілем «Шевроле» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «ВАЗ 210994» номерний знак НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Також ОСОБА_1 залишив місце ДТП, до поліції не звернувся, та був зупинений за допомогою оперативно-розшукових дій.
Постановами Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2016 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні вищевказаних порушень та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. ст. 122-4, 124, 130 КУпАП (а.с.18,19).

На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Дім Страхування», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22 грудня 2014 року № АІ/2013019, відповідно до якого страховик зобов`язувався забезпечувати потерпілому відшкодування шкоди внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована цим договором (а.с.12).

На підставі заяви про страхове відшкодування, Страхового акту від 28.12.2016 №906520 ПрАТ «СК «Дім страхування» здійснила виплату потерпілому страхового відшкодування в розмірі 7500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6236 від 28.12.2016 року (а.с.17).

11.10.2017 року між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПрАТ «СК «Дім Страхування» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 03/11.10.2017, в п.1.1 якого вказано, що в силу цього договору ТОВ «Маркс.Капітал» займає місце ПрАТ «СК «Дім Страхування» по всіх регресних вимогах ПрАТ «СК «Дім Страхування» згідно Додатку № 1 до Договору, в переліку якого (п.8) вказаний договір страхування (Поліс №АЕ/5471998), який укладався з відповідачем (а.с. 8-10).

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт можевідступити факторовісвою грошовувимогу доборжника зметою забезпеченнявиконання зобов`язанняклієнта передфактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

За змістом статей 1078, 1079 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Отже, з викладеного слідує, що ТОВ «Маркс.Капітал» набув право регресної вимоги за договором страхування відповідача.

Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України та іншими законодавчими актами.

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 ЦК України та пп 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю: 1) не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду у строки та за умов, визначених цим законом; 2) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 3) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Отже, виходячи з того, що страховик здійснив виплату потерпілому шкоди спричиненої ДТП, а відповідач у порушення вищевказаних норм закону не повідомив страховика про настання ДТП, перебував у момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння, самовільно залишив місце ДТП, то до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як завдавача шкоди, у регресному порядку.

При цьому, під час застування вищевказаних норм підлягає врахуванню те, що сума страхового відшкодування стягується з відповідача на користь позивача саме у регресному порядку, а не в порядку суброгації, оскільки суброгація це перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.

Отже, враховуючи, що відповідач є відповідальною особою за спричинення шкоди, а не потерпілим, яким є страхувальник або вигодонабувач, то правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, не є суброгацією.

Таким чином, з урахуванням викладеного сума сплаченої шкоди в розмірі 7500,00 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача саме у порядку регресу, а не суброгації.

Таким чином, з урахуванням викладеного саме у порядку регресу з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода у розмірі 7500,00 грн.

Однак, при цьому, не підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних у розмірі 409,00 грн. та інфляційного збільшення у розмірі 1583,44 грн., оскільки відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов`язання, а тому дія ч.2 ст.625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку із відшкодуванням шкоди.

Що стосується питання розподілу судових витрат, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (місцезнаходження: Полтавська область, місто Полтава, вулиця 1100-річчя Полтави, будинок № 14-А/22; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 37686922)до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) про відшкодування шкоди у порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» завдану шкоду у порядку регресу в розмірі 7500,00 грн. та витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн.

В іншій частині позову про стягнення трьох відсотків річних та інфляційного збільшення - відмовити.

Повне судове рішення складено 22 травня 2019 року.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має прав на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук