Справа № 466/9407/17
УХВАЛА

судового засідання

«03» червня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Кавацюка В.І

при секретарі Климко С.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

клопотання представника публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Мірошнікова П.В. про закриття провадження у справі,

у с т а н о в и в :

У провадженні Шевченківського районного суду м Львова знаходиться цивільна справа №466/9407/17 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі ПАТ «Державний ощадний банк») про зобов`язання до поновлення попередніх умов праці, які існували до дати незаконного звільнення з роботи, в частині встановлення надбавки в розмірі 50% до посадового окладу з 14 грудня 2016 року, про зобов`язання здійснити нарахування і виплату індексації заробітної плати з 16 травня 2017 року, про зобов`язання здійснити коригування заробітної плати на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів, про стягнення недоотриманих виплаті в період після 16 травня 2017 року та відшкодування моральної шкоди.

01 квітня 2019 року представник ПАТ «Державний ощадний банк» Мірошніков П.В. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі посилаючись на те, що з позовної заяви ОСОБА_1 убачається, що змістом позовних вимог є «поновити попередні умови праці, які існували до дати незаконного звільнення», а саме: персональну надбавку за складність та інтенсивність роботи в розмірі 50% до посадового окладу, починаючи з 14 грудня 2016 року, індексацію та збільшення окладу, винагороду за вислугу років, стягнення недоотриманих коштів та відшкодування моральної шкоди.

Фактично в межах розгляду цивільної справи №466/9407/17 заявлена позовна вимога зобов`язати банк виконати судове рішення у цивільній справі №466/10897/16-ц про поновлення на роботі, тобто ставиться питання про судовий контроль за виконанням судових рішень.

За змістом положень Закону України «Про виконавче провадження» та розділу 7 ЦПК України провадження щодо виконання судового рішення не передбачає пред`явлення до суду окремої позовної заяви, як це має місце за позовом ОСОБА_1 у даній справі, а слід звертатись зі скаргою у справі №466/10897/16-ц, якої стосується питання виконання судового рішення та судового контролю за його виконанням.

Натомість, позивач ОСОБА_1 шляхом розгляду судової справи №466/9407/17, всупереч передбаченої розділом 7 ЦПК України процедури, намагається в позовному провадженні вирішити питання судового контролю за виконанням судового рішення у справі №466/10897/16-ц, що є неприпустимим та суперечить завданням цивільного судочинства.

З огляду на вищенаведене, керуючись п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, просить закрити провадження у справі, в якій відсутній предмет спору.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 в підтримку клопотання, доводи позивача ОСОБА_1 та її представника Медвідя ОСОБА_4 ., які вважають клопотання безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до положень п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Отже, підставами закриття провадження в справі є обставини, які підтверджують: 1) неправомірність виникнення процесу, 2) неможливість його подальшого продовження, 3) недоцільність його продовження. Тому закриття провадження в справі виключає можливість повторного порушення в суді тотожної справи.

Приписами ч. 1 ст. 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ч.2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не вважає, що обставини, які зазначені представником відповідача на обґрунтування клопотання про закриття провадження по справі, свідчать про відсутність предмета спору.

Зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 убачається, що між нею та відповідачем фактично виник новий спір, який торкається іншого часового періоду та нових обставин, які не були предметом судового розгляду в справі №466/10897/16-ц, на яку покликається представник відповідача ОСОБА_3 .

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 55 Конституції України, ст. ст. 2, 10, 13 , п.2 ч.1 ст. 255, ст. ст. 258, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Мірошнікова П.В. про закриття провадження у цивільній справі №466/9407/17 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зобов`язання до поновлення попередніх умов праці, які існували до дати незаконного звільнення з роботи, в частині встановлення надбавки в розмірі 50% до посадового окладу з 14 грудня 2016 року, про зобов`язання здійснити нарахування і виплату індексації заробітної плати з 16 травня 2017 року, про зобов`язання здійснити коригування заробітної плати на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів, про стягнення недоотриманих виплаті в період після 16 травня 2017 року та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Суддя: В. І. Кавацюк