Справа № 444/763/18 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 22-ц/811/678/19 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цапа П.М.,

адвоката Федюшина О.М.

- представника позивача ОСОБА_4 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути зі згаданого відповідача на його користь суму боргу (позики) в розмірі 58 146 грн., проценти за користування позикою в розмірі 11 419 грн. 69 коп, суму втрат від інфляції в розмірі 1 976 грн. 96 коп., суму 3 % річних в розмірі 424 грн. 97 коп. та судовий збір в розмірі 719 грн. 67 коп., а також витрати на правничу допомогу адвоката та транспортні витрати в розмірі 5 428 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що в серпні 2016 року відповідач позичив у позивача 2 200 доларів США, які зобов`язувався повернути до 25.12.2017 року, що стверджується власноручно написаною ним розпискою.

Однак, до 25.12.2017 року відповідач позичені кошти в розмірі 2 200 доларів США не повернув, внаслідок чого позивач змушений був подати 05.01.2018 року заяву у Жовківське відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.

З підстав того, що викладене у заяві позивача в поліцію підпадає під ознаки цивільно-правових відносин, кримінальне провадження було закрито, а відтак позивач змушений був з даним позовом звернутися до суду (а.с. 2-6).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 69 992 грн. 54 коп. з яких: 58 159 грн. 30 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 11 422 грн. 14 коп. - заборгованість за процентами за користуванння позикою, 411 грн. 10 коп. - 3 % річних; 4 228 грн. 80 коп. витрат на правничу допомогу, а також700 грн. 27 коп. судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду із позовною заявою.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 , а саме: про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1 976 грн. 96 коп. втрат від інфляції, транспортних витрат представника на суму 1 200 грн., 19 грн. 40 коп. судового збору - відмовлено (а.с. 108-114).

Дане рішення оскаржив відповідач ОСОБА_3

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що судом було прийнято до уваги виключно доводи та докази подані позивачем, не взявши при цьому докази сторони відповідача, зокрема - покази в судовому засіданні свідка ОСОБА_5 , колишньої дружини позивача, яка визнала, що отримала від відповідача суму боргу, однак отримані гроші позивачу вона не віддала, оскільки такі були витраченими на утримання їхньої спільної з позивачем дитини (а.с. 125-128).

Апелянт ОСОБА_3 , будучи своєчасно (11.05.2019 року) належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився і про причини такої неявки суд не повідомив, що (у відповідності до частини 2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 1 статті 82 ЦПК України - що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається самим відповідачем (апелянтом) той факт, що у серпні 2016 року відповідач ОСОБА_3 за договором позики у формі письмової розписки позичив у позивача ОСОБА_4 2 200 доларів США, які зобов`язався повернути до 25 грудня 2017 року (а.с. 10).

Відтак, відповідач у відповідності до статті 1049 ЦК України був зобов`язаний в строк до 25 грудня 2017 року повернути позикодавцеві (позивачу) цю позику, а саме - грошові кошти у сумі 2 200 доларів США, яка (позика) вважається повернутою в момент передання позикодавцеві цієї грошової суми.

Частиною.2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом статті 1051 ЦК України, у випадку, коли договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження одержання (повернення) грошей та їх кількості.

Враховуючи суму позики (2 200 доларів США), договір позики між сторонами спору у відповідності до ст. 1047 ЦК України мав бути укладеним (і був укладений) у письмовій формі.

Відповідачем (апелянтом) не заперечується той факт, що безпосередньо позикодавцеві (позивачу) грошові кошти він не передавав.

По версії відповідача, він суму позики передав ОСОБА_5 , колишній дружині позикодавця (позивача), яка не була і не є учасником договірних відносин між позивачем (позикодавцем) та відповідачем (позичальником), а відтак доводи останнього стосовно того, що в такий спосіб він повернув борг позивачу, до уваги прийматися не можуть.

Враховуючи вище наведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 листопада 2018 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 27 травня 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.