Справа № 453/135/19
№ провадження 2/453/178/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 травня 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря судового засідання Трембач М.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

його представника адвоката Кручка В.С.,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 селищної ради Сколівського району Львівської області, з участю третіх осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 05.02.2019 року звернувся у суд із позовом до відповідача ОСОБА_4 селищної ради Сколівського району Львівської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області.

Ухвалою судді від 11.02.2019 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання.

Ухвалою підготовчого судового засідання у справі від 15.05.2019 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті.

Розгляд справи по суті відбувся 15.05.2019 року. З участ. Позивача, його представника та третьої особи.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивача ОСОБА_7, а ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_6, яким належав житловий будинок АДРЕСА_1 та які завершили його будівництво у 1969 році, на земельній ділянці, що була виділена ОСОБА_7 21.04.1967 року для будівництва та обслуговування житлового будинку. Оскільки батько за життя заповіту не склав, належну йому частку на право власності Ѕ згаданого житлового будинку прийняла одноособово його дружина ОСОБА_6, так як продовжувала проживати в цьому будинку, не відмовилась від спадщини після смерті чоловіка, прийняла таку у повному обсязі. Позивач зазначає, що прийняв спадщину, оскільки проживав із спадкодавцем, утримував вказаний житловий будинок з господарськими спорудами, продовжує у ньому проживати. Стверджує, що він є єдиним спадкоємцем спадкового майна житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1, котре залишилось після смерті його матері ОСОБА_6, однак не може здійснити його реєстрацію у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно на спадкодавця. Просить на підставі ст. ст. 1216, 1220, 1223, 1233-1236, 1268 ЦК України позов задовільнити.

Позивач та його уповноважений представник адвокат Кручок В.С. у судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав, що у ньому викладені, просили такий задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 селищна рада Сколівського району Львівської області явку належно уповноваженого представника у підготовче провадження та судове засідання щодо розгляду справи по суті не забезпечила, про причини неявки такого суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала.

Третя особа ОСОБА_5 у підготовчому засіданні проти позову не заперечувала, письмових пояснень на позовну заяву не подала. У подальшому подала суду заяву вх. № 1371 від 22.03.2019 року, в якій просила проводити розгляд справи по суті без її участі.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову не заперечувала, письмових пояснень на позовну заяву не подала.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх учасників справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невідємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд, перевіряючи порушення прав позивача на спадок, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_4 у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області у віці 69 років померла ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданого ОСОБА_4 селищною радою Сколівського району Львівської області ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія міститься у справі, а. с. 5), а ІНФОРМАЦІЯ_5 у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області у віці 60 років помер ОСОБА_7, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданого ОСОБА_4 селищною радою Сколівського району Львівської області ІНФОРМАЦІЯ_5 (копія міститься у справі, а. с. 4).

Спадщина відкрилася у день смерті спадкодавця ОСОБА_6, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Заповіту спадкодавець ОСОБА_6 щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складала. Відтак, спадкування після її смерті повинно відбуватись за законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України діти спадкодавця мають право на спадкування за законом у першу чергу.

Спадкоємцями прав та обовязків за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_6, є позивач і треті особи, як діти спадкодавця.

Детально перевіряючи права та обовязки, які належали зазначеному спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, розташоване у АДРЕСА_1, котре є предметом спору у межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне.

Зокрема, розмежовуючи під час вирішення спору час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України, судом зясовано, що відповідне свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння відсутнє, реєстрація такого домоволодіння не здійснювалась в силу незнання спадкодавцем відповідних прав та обовязків з вказаного приводу.

Так судом встановлено, що вказаний будинок збудований у 1969 році. Загальна площа такого будинку становить 84,6 кв. м., з яких житлова площа 49,4 кв. м., а решту 35,2 кв.м. допоміжна. Житловий будинок позначений у технічному паспорті літерою А-1 з воротами № 1, огорожею № 3 та огорожею № 4, хвірткою № 2 та колодязем (позначений у технічному паспорті літерами К). У 1970 році у межах зазначеного домоволодіння побудовані господарські споруди сарай (позначений у технічному паспорті літерами Д), вбиральня (позначені у технічному паспорті літерами Г), гараж (позначені у технічному паспорті літерою В) та літня кухня ( позначена у технічному паспорті літерою Б). Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленим 26.12.2017 року ФОП ОСОБА_8 на замовлення позивача (копія міститься у справі, а. с. 15-17). Цим-же документом стверджується й те, що вказаний вище житловий будинок у цілому не являється самочинним будівництвом.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, у даному випадку, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, та інших нормативно-правових актів.Якщо право власності на спірне домоволодіння, незважаючи на відсутність свідоцтва про право власності, підтверджувалося належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, як про це стверджує позивач, то орган місцевого самоврядування в особі ОСОБА_4 селищної ради Сколівського району Львівської області зобов'язаний був видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві ОСОБА_6, а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Судом також встановлено, що, незважаючи на викладене вище, спадкодавець ОСОБА_6 своє право власності в органах БТІ не зареєструвала (не оформила). Разом з тим, вже згадана вище Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

У матеріалах справи наявні довідка ОСОБА_4 селищної ради Сколівського району Львівської області від 30.01.2019 року за вих. № 186 (а. с. 6), технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 26.12.2017 року (належно засвідчена копія, а. с. 15-17), план земельної ділянки, виданий на підставі рішення виконкому Сколівської районної Ради депутатів трудящих від 21.04.1967 року (належно засвідчена копія, а. с. 7) з інформацією про власника спірного домоволодіння та землекористувача виділеної під забудову такого домоволодіння земельної ділянки, котрим був ОСОБА_7, а після його смерті - спадкодавець ОСОБА_6, як дружина, що прийняла спадщину.

Судом також встановлено, що погосподарський облік у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області не ведеться, що стверджується довідкою за вих. № 128 від 17.01.2019 року (а. с. 14).

Відтак, при вирішенні питання щодо визнання права власності на спірне домоволодіння у порядку спадкування, суд оцінює наявність належних доказів на підтвердження правомірності забудови земельної ділянки у сукупності з іншими доказами, зібраними у матеріалах справи, у тому числі матеріалами технічної інвентаризації, де відсутня відмітка про самочинне будівництво, а також довідок органу місцевого самоврядування із інформацією про правомірність забудови. Зазначені обставини повністю підтверджують право спадкодавця на спірне домоволодіння, яке не залежало від його реєстрації на момент здійснення.

Судом також встановлено, що позивач, який прийняв спадщину у встановленому порядку, звертався до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак 10.01.2019 року за вих. № 12/01-16 одержав відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність усіх необхідних правовстановлюючих документів, а також довідки ОСОБА_4 селищної ради Сколівського району Львівської областіпро належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві ОСОБА_6 (копія міститься у справі, а. с. 22). Після вчинення вказаних дій позивач звернувся до суду.

Як уже йшлося вище, позивач вправі успадкувати усі права спадкодавця ОСОБА_6, оскільки інші спадкоємці після його смерті, сестри позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_3, (треті особи у справі), відмовились від неї на користь позивача, про що 10.01.2019 року подали нотаріусу відповідні заяви.

Зазначене стверджується наявною у матеріалах справи належно засвідченою копією спадкової справи № 4/2019, заведеною Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області 10.01.2019 року після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 50-64).

На підставі вказаного вище, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-1), з підвалом (позначений у технічному паспорті літерою «а»), верандою (позначена у технічному паспорті літерою «а1»), сходами (позначені у технінчому паспорті «а2»), загальною площею 84,6 кв. м., житловою площею 49,4 кв., з господарськими будівлями сараєм (позначений у технічному паспорті літерами Д), вбиральнею (позначена у технічному паспорті літерами Г), гаражем (позначений у технічному паспорті літерою В) та літньою кухнею (позначена у технічному паспорті літерою Б), а також спорудами воротами № 1, огорожею № 3 та огорожею № 4, хвірткою № 2 та колодязем (позначений у технічному паспорті літерами К), розташований у АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Судові витрати у справі слід залишити за сторонами.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81, 89-90, 95, 141, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-1) з підвалом (позначений у технічному паспорті літерою «а»), верандою (позначена у технічному паспорті літерою «а1»), сходами (позначені у технінчому паспорті літерою «а2»), загальною площею 84,6 кв. м., житловою площею 49,4 кв., з господарськими будівлями сараєм (позначений у технічному паспорті літерою Д), вбиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), гаражем (позначений у технічному паспорті літерою В) та літньою кухнею (позначена у технічному паспорті літерою Б), а також спорудами воротами № 1, огорожею № 3 та огорожею № 4, хвірткою № 2 та колодязем (позначений у технічному паспорті літерою К), розташований у АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач: Верхньосиневидненська селищна рада Сколівського району Львівської області; місцезнаходження: 82613, Львівська область, Сколівський район, смт. Верхнє Синьовидне, вул. Січових Стрільців, буд. 45; ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04370308.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3.

Суддя В. Я. Микитин

Повне рішення суду складене 15 травня 2019 року.