Справа №487/2455/18
Провадження №22-ц/812/799/19 Головуючий суду першої інстанції - Щербина С.В.
Категорія 19 Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

24 квітня 2019 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

без участі сторін, належним чином повідомлених про дату час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою через його представника ОСОБА_4, на рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 01 березня 2019 року, ухвалене о 13 год.20 хв. під головуванням судді Щербини С.В. в приміщенні суду в м. Миколаєві , за позовом Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (далі - Військовий інститут) до ОСОБА_3 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року Військовий інститут подав до суду зазначений позов, який обґрунтовував наступним.

ОСОБА_3 проходив навчання та військову службу у Військовому інституті на посаді курсанта з 18 серпня 2016 року по 20 грудня 2017 року.

30 серпня 2016 року з ОСОБА_3 було укладено контракт строком на термін навчання (5 років) з зобов'язанням продовження подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення навчання.

Умовами контракту було передбачено обов'язок курсанта відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання.

20 грудня 2017 року контракт за ініціативою відповідача було достроково розірвано.

Позивач зазначав, що витрати, пов'язані з утриманням ОСОБА_3 в начальному закладі, склали 157 213,88 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, Військовий інститут просив стягнути їх з ОСОБА_3

Не погоджуючись з позовними вимогами, ОСОБА_3 подав відзив, у якому вказував на безпідставність вимог, у зв'язку з чим просив відмовити у їх задоволенні.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 березня 2019 року позов Військового інституту задоволено у повному обсязі. Крім того, з ОСОБА_3 на користь позивача стягнуто судовий збір в сумі 2 358,21 грн.

Рішення мотивоване тим, що ОСОБА_3 не виконав своїх зобов'язань за контрактом про навчання, а тому повинен відшкодувати інституту витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Військового інституту.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_3 вказував, що під час розірвання контракту керівництвом Військового інституту його було введено в оману щодо наслідків такої дії. Окремо ОСОБА_3 вказано на те, що він є учасником бойових дій, до теперішнього часу бере участь в операції об'єднаних сил щодо захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської областей, та за родом своїх обов'язків фактично займає офіцерську посаду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 18 серпня 2016 року відповідача зараховано на навчання на перший курс гвардійського факультету військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», правонаступником якого є позивач.

30 серпня 2016 року між Міністерством оборони України в особі начальника факультету військової підготовки та ОСОБА_3 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантом (слухачем) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. Умовами контракту передбачено обов'язок курсанта відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання.

Цього ж дня ОСОБА_3 зараховано в списки особового складу факультету на всі види забезпечення.

20 грудня 2017 року ОСОБА_3 відраховано з числа курсантів Військового інституту у зв'язку з достроковим розірванням контракту.

Відповідно до довідок та розрахунків Військового інституту витрати, пов'язані з утриманням ОСОБА_3 в начальному закладі, склали 157 213,88 грн.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно із статтею 4 КАС України у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно із ст.5 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов'язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

За змістом частини 10 статті 25 вказаного Закону курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п'ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, перебуваючи на публічній службі, під час навчання в Військовому інституті був відрахований через систематичне невиконання умов контракту (а.с.10-11).

За таких обставин спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб'єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов'язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Саме така правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження №11-669апп18) та від 30 січня 2019 року у справі №810/2610/16 (провадження №11-1004апп18).

Ураховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість вирішення спору в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.374, 377, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану його представником ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 01 березня 2019 року скасувати.

Провадження по цивільній справі за позовом Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» до ОСОБА_3 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, - закрити.

Роз'яснити позивачу, що він може звернутися з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 24 квітня 2019 року.