н/п 2-з/490/69/2019 Справа № 490/1783/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Дудник Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту поживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу, зміну черговості одержання права на спадкування та скасування свідоцтв, -

В С Т А Н О В И В:

28.02.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з початку 2007 року і по 17.07.2018 року та надати ОСОБА_1 , як спадкоємцю четвертої черги, право на спадкування з спадкоємцями першої черги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з початку 2007 р. по 17.07.2018 року проживала з ОСОБА_4 однією сімєю без реєстрації шлюбу, від якого мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Крім неї та неповнолітньої доньки є ще спадкоємці першої черги - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які також прийняли спадщину після померлого ОСОБА_4 Відповідачі право на спадщину за законом а ні за мною, а ні за моєю неповнолітньою донькою не визнають.

24.05.2019 року позивачка надала суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з початку 2007 року і по 17.07.2018 року; надати ОСОБА_1 , як спадкоємцю четвертої черги, право на спадкування з спадкоємцями першої черги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Скасувати свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.2019 року на наступне спадкове майно: - Ѕ частину нежитлового об`єкту медичного стоматологічного центру за адресою: м. Миколаїв, вул. Соборна (стара АДРЕСА_1 , загальною площею 154,5 кв.м. Літ. А цоколь; цілу квартиру АДРЕСА_2 за адресою: АДРЕСА_3 ; цілу квартиру АДРЕСА_4 за адресою: АДРЕСА_3 ; цілу квартиру АДРЕСА_5 цілої квартири АДРЕСА_6 ; нежитлові приміщення фотоательє за адресою: АДРЕСА_7 стара АДРЕСА_1 , загальною площею 168,6 кв.м. підвал в Літ. А-6; земельну ділянку, площею 0,1 га. за адресою: АДРЕСА_8 , кадастровий номер: НОМЕР_1 10:000: НОМЕР_2 , цільове призначення індивідуальне дачне будівництво, рекреаційне призначення; цілий дачний будинок АДРЕСА_8 за АДРЕСА_8 ; кімнату у гуртожитку № АДРЕСА_9 ; земельну ділянку, площею 0,0800 га. за адресою: АДРЕСА_10 , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3 , які видані ОСОБА_6 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Одначасно з заявою про збільшення позовних вимог позивачка надала суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на нерухоме майно: Ѕ частину нежитлового об`єкту медичного стоматологічного центру за адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_1 , загальною площею 154,5 кв.м. Літ. А цоколь; цілу квартиру АДРЕСА_2 за адресою: АДРЕСА_3 ; цілу квартиру АДРЕСА_4 за адресою: АДРЕСА_3 ; цілу квартиру АДРЕСА_11 за АДРЕСА_3 ; цілу квартиру АДРЕСА_6 ; нежитлові приміщення фотоательє за адресою: АДРЕСА_7 (стара АДРЕСА_1 , загальною площею 168,6 кв.м. підвал в Літ. А-6; земельну ділянку, площею 0,1 га. за адресою: АДРЕСА_8 , кадастровий номер: НОМЕР_2 , цільове призначення індивідуальне дачне будівництво, рекреаційне призначення; цілий дачний будинок АДРЕСА_8 за АДРЕСА_8 . АДРЕСА_10 ; кімнату у гуртожитку № 76 АДРЕСА_12 ; земельну ділянку, площею 0,0800 га. за адресою: АДРЕСА_10 , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3 до вирішення спору по суті. Також просить суд накласти арешт на частку у статутному капіталі та заборони суб`єктам державної реєстрації (в тому числі державним реєстраторам) та іншим посадовим особам, які відповідно до закону наділені повноваженнями державних реєстраторів, здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів у будь-який спосіб, пов`язану з відчуженням, зміною учасників (засновників), реєстрацію та/або перереєстрацію частки, здійснювати внесення змін до відомостей про юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наступних підприємств:ТОВ «Сервіс Центр» () розмір частки ОСОБА_4 в грошовому вираженні у статутному капіталі складає 796 300,00 грн.; ТОВ «Рост 205» () розмір частки ОСОБА_4 в грошовому вираженні у статутному капіталі складає 200 000,00 грн.;ТОВ «Ойкос Люкс» () розмір частки ОСОБА_4 в грошовому вираженні у статутному капіталі складає 100 000,00 грн.;ТОВ «Арт-Хауз» () розмір частки ОСОБА_4 в грошовому вираженні у статутному капіталі складає 500,00 грн.;ТОВ «Автохауз» () розмір частки ОСОБА_4 в грошовому вираженні у статутному капіталі складає 250 000,00 грн.;ТОВ «Аква Марин» () розмір частки ОСОБА_4 в грошовому вираженні у статутному капіталі складає 250 000,00 грн.;ТОВ Телерадіокомпанія "Радіопрім" () розмір частки ОСОБА_4 в грошовому вираженні у статутному капіталі складає 65 600,00 грн.

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно п.1 та 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.2,9 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії та іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно ч.2 ст. 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Також судом враховано, що відповідно до усталеної прецедентної практики ЄСПЛ , напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (public interest, general interest, general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aims pursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу», при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду» (national authorities enjoy a certain margin of appreciation) з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і знаходяться в кращому становищі, ніж міжнародний суддя, для оцінки того, що становить «суспільний інтерес». Це поняття має широке значення, втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі публічного, загального інтересу (public, general interest), який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар» (individual and excessive burden).

При розгляді питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги як права позивача , на захист яких вжито заходів забезпечення позову, так і права інших учасників процесу, права яких можуть бути порушені застосовуваними заходами.

Із матеріалів справи, а саме інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, вбачається, що майно, на яке прозивач просить накласти арешт , станом на квітень 2018 року належало померлому ОСОБА_4

Також позивачем надано Витяги з ЄДРЮОФОП з інформацією , що ОСОБА_4 був засновником з відповідною часткою у статутному фонді вищезазначених господарських товариств.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір, який витікає із спадкових правовідносин.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, предметом спору у справі є вимоги також і майнового характеру - встановлення факту спільного проживання, зміна черговості одержання права на спадщину та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом.

Крім того, як слідує з заяви про збільшення позовних вимог, обсяг позовних вимог можливо співставити з вартістю майна, на яке заявник просить накласти арешт, що відповідає співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Зазначені позивачем заходи забезпечення позову забезпечують виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову в межах заявлених позовних вимог і прямо впливають на ефективний захист, або поновлення її права, за захистом якого вона звернулася до суду, зважаючи на те, що станом на 01 березня 2019 року приватним нотаріусом на більшу частину спадкового майна видано свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям першої черги дружині ОСОБА_2 та неповнолітнім дітям ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що дає право та можливості відповідачам розпоряджатися спадковим майном.

Вирішуючи питання забезпечення позову у даному випадку, суд повинен перевірити свої дії на предмет відповідності Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Першого Протоколу до неї у розрізі дотримання прав учасників справи та незалучених до справи осіб, гарантованих ст.6 Конвенції "Право на справедливий суд" та права на мирне володіння майном.

Що стосується вимог заяви про накладення арешту на частку у статутному капіталі зазначених господарських товариств та заборони субєктам державної реєстрації та іншим посадовим особам здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів у будь-який спосіб , пов`язану з відчуженням, зміною учасників (засновників), реєстрацію та/або перереєстрацію частки, здійснювати внесення змін до відомостей про юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань , то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви в частині цих вимог - оскільки жодних позовних вимог щодо часток у статутному капіталі зазначених господарських товариств позивач не заявляв.

За такого, вимоги про забезпечення позову підлягають частковому задоволенню, оскільки наявні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову саме у вигляді арешту на зазначене нерухоме майно, може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду , або неможливо буде взагалі ефективне поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Керуючись ст.ст.149-151 ЦПК України, постановою Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.06 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про про встановлення факту поживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу, зміну черговості одержання права на спадкування та визнання свідоцтв недійсними задовольнити частково.

Накласти обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно, а саме:

- НОМЕР_4 частину нежитлового об`єкту медичного стоматологічного центру за адресою: АДРЕСА_7 (стара АДРЕСА_1 , загальною площею 154,5 кв.м. Літ. А цоколь;

- квартиру АДРЕСА_2 за адресою: АДРЕСА_3 ;

- квартиру АДРЕСА_4 за адресою: АДРЕСА_3 ;

- цілу квартиру АДРЕСА_5 ;

- цілу квартиру АДРЕСА_6 ;

- нежитлові приміщення фотоательє за адресою:

АДРЕСА_1 , загальною площею 168,6 кв.м. підвал в Літ. А-6;

- земельну ділянку, площею 0,1 га. за адресою: АДРЕСА_8 , кадастровий номер: НОМЕР_2 , цільове призначення індивідуальне дачне будівництво, рекреаційне призначення;

- цілий дачний будинок АДРЕСА_8 за

АДРЕСА_8 ;

- кімнату у гуртожитку № АДРЕСА_9 ;

- земельну ділянку, площею 0,0800 га. за адресою: АДРЕСА_10 , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3 - до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Заборонити укладати усі види угод, пов`язані з відчуженням вищевказаного нерухомого майна.

Копії ухвали для негайного виконання надіслати до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.

Копії ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена разом до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СУДДЯ О. А. ГУДЕНКО