_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/24/14-ц
Провадження № 2/520/1040/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2019 року

Київський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді Калашнікової О.І.

при секретарі Шеховцевій О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника,

Встановив,

Рішення Київського райсуду м.Одеси, ухвалене 16 жовтня 2015 року по справі за позовом ТОВ « Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет застави - автомобіль скасоване Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.02.2016 року і справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справу передано 17.06.2016 року на розгляд судді Калашніковій О.І. у відповідності до вимог ст..11-1 ЦПК України в редакції, що діяла на той період часу.

Справу не вирішено у встановлені законом строки з багато чисельними неявками сторін до судових засідань з різних причин (в тому числі і поважних),витребуванням і наданням додаткових доказів, поданням заяви про зміну предмету позову, яка була повернута позивачу. До сьогоднішнього судового засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач (її представник) до суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена. В минулих судових засіданнях сама відповідач та її представник надавали пояснення, письмові пояснення сторони відповідача додані до матеріалів справи.

Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне:

30.07.2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, за умовами якого банк зобов`язався надати, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) в сумі 20700,00 доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором /т.1 а.с.16-24/.

Згідно з п. 2.1. Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 у якості забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань в повному обсязі позичальника за договором надається порука ОСОБА_2 згідно Договору поруки №219901 від 30.07.2008 року, а також позичальник передав в заставу, а банк прийняв рухоме майно, а саме транспортний засіб - марка TOYOTA, модель YARIS, рік випуску 2008, колір сірий, тип ТЗ легковий хетчбек, номери агрегатів: двигун 1299, кузов НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

16.04.2009 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 /т.1 а.с.29-30/, відповідно до якої змінено графік погашення кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, АКІБ "УкрСиббанк" (нині ПАТ УкрСиббанк) виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів відповідачу.

Згідно з договором факторингу №05/12, укладеному 20.04.2012 року між ПАТ "УкрСиббанк" відступив, а ТОВ "Кредекс Фінанс" прийняв права вимоги за кредитами, сплатив ціну продажу, передбачену цим договором, що підтверджується самим договором, актом приймання-передачі від 14.05.2012 року та реєстром заборгованості боржників / т.1а.с.64-67, а.с.172-174/.

20.04.2012 року ТОВ "КредексФінанс" та ТОВ "Вердикт Фінанс" уклали договір факторингу №05/12-КВ, відповідно до якого ТОВ "КредексФінанс" зобов`язався відступити ТОВ "Вердикт Фінанс" права вимоги за кредитами, а ТОВ "Вердикт Фінанс" зобов`язався придбати права вимоги за кредитами, прийняти їх і сплатити ціну продажу, передбачену цим договором /т.1 а.с.68-70/. Виконання товариствами умов договору підтверджується актом приймання-передачі № 2 від 07.6.2012 року та витягом з реєстру боржників /т.1 а.с. 193-195/.

В січні місяці 2014 року ТОВ «Вердикт Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника. Позивач доводив, що ОСОБА_1 не виконувала належним чином свої зобов`язання за договором кредиту, тому станом на 20.11.2013 року у неї виникла заборгованості в сумі 198 383,2 грн, яка складалась з боргу за тілом кредиту в сумі 127476,14 грн, заборгованості по процентам на дату відступлення права вимоги - в сумі 16381,82 грн, нарахованих відсотків - станом на 20.11.2013 року в сумі 27295,89 грн, пені за порушення умов договору в сумі 23405,10 грн, 3 відсотків річних від простроченої суми боргу - 3824,25 грн. Рішення районного суду про задоволення вимог ТОВ «Вердикт Фінанс» і ухвала апеляційного суду про залишення рішення суду першої інстанції без змін скасовані ухвалою касаційної інстанції, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надалі представник ТОВ «Вердикт Фінанс» позовні вимоги підтримував у повному обсязі.

Сторона відповідача, не визнаючи позов, доводила, що вимоги ТОВ «Вердик Фінанс» в частині отримання права на реалізацію заставленого автомобіля від імені власника автомобіля (заставодавця) не містяться на вимогах ЗУ «Про заставу» і ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Окрім того, сторона відповідача звернула увагу суду на відсутність відомостей щодо ринкової вартості заставного майна на момент вирішення даного спору.

Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Вердик Фінанс» не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що виконання грошового зобов`язання за укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 30.07. 2008 року забезпечено заставою рухомого майна- як то транспортного засобу автомобіля марки «Toyota», модель «Yaris», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Правові наслідки невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, визначені статтею 589 ЦК України, за змістом якої у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Положеннями частини 1 статті 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 591 ЦК України визначено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом; порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про заставу» від 2 жовтня 1992 року №2654-ХП (зі змінами та доповненнями) звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави (ч.6); реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором (ч.7).

Таким чином, звернення стягнення на заставлене майно підлягає здійсненню за рішенням суду, наслідком такого звернення є реалізація заставленого майна виконавцем на підставі виданого судом виконавчого документу шляхом продажу з публічних торгів.

Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу (з Правилами) №0 від 30.07. 2008 року не встановлено іншого порядку звернення стягнення на заставлене майно, як той, що передбачений частиною 1 статті 590, частиною 1 статті 591 ЦК України, статтею 20 Закону України «Про заставу».

Заявлена ТОВ «Вердикт Фінанс» вимога про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу предмета застави ТОВ «Вердикт Фінанс» з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням ТОВ «Вердикт Фінанс» повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям транспортного засобу з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для подальшої його реалізації, з наданням всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу - не відповідає ні положенням частини 1 статті 590, частини 1 статті 591 ЦК України, статті 20 Закону України «Про заставу», ні Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу (з Правилами) №№0 від 30.07. 2008 року.

За таких обставин, вимога ТОВ «Вердикт Фінанс» про звернення стягнення на предмет застави у заявлений спосіб задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.259,263-265,268 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Дата складання повного тексту судового рішення - 10.06.2019 року.

Суддя Калашнікова О. І.