Справа №442/2299/19
Провадження №2/442/878/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Чолавін Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поділ будинку між співвласниками, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до договору дарування будинку від 15.03.2004 року вона є співвласником будинку АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками є відповідачі по справі. Згідно домовленостей між співвласниками у даному спорі, вони фактично та реально розділили між собою належне на праві спільної часткової власності нерухоме майно, яким і користуються з моменту набуття права власності. Однак, визначена форма власності у вигляді спільної часткової власності ускладнює право володіння, користування та розпорядження майном для позивача, оскільки зумовлює необхідність будь-яких погоджень щодо володіння майном із іншим співвласником, створює незручності в оплаті комунальних послуг, оформленні соціальних пільг тощо. Дані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явилася. Від її представника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов своєї довірительки підтримує повністю та просить його задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи рекомендованою кореспонденцією, про причини неявки суд не повідомили, заяви про можливість розгляду справи у їхню відсутність не надали. На підставі вище вказаного, суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи.

Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками даного будинку є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3

З оглянутого висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 13.09.2017 року за №755. Виданого КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» вбачається, що будинок, який належать сторонами на прав часткової власності за технічними показниками може бути поділено та відповідно зазначено варіант поділу такого.

Згідно з вимогами частини 1 статті 367 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до вимог частини 1 статті 364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна у порядку ст. 364 ЦК України, право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В сукупності наведені вище докази свідчать про підставність позовних вимог позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 81, 264, 265, 268, 352 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Виділити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) у власність в натурі Ѕ частку житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 77,1 кв.м, житловою 36,5 кв.м в складі приміщень: коридор літ. «1» площею 8,5 кв.м, санвузол літ. «2» площею 2,8 кв.м, кухня літ. «3» площею 11,2 кв.м, кладова літ. «4» площею 4,1 кв.м, життлова кімната літ. «5» площею 18,6 кв.м., житлова кімната літ. «6» площею 17,9 кв.м, веранда «І», площею 6,3 кв.м, сарай літ. «Б», підвал під літ. «І» площею 7,7 кв.м, огорожа 1-2, замощення І площею 42 кв.м.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Медведик Л.О.