Справа № 694/476/19
провадження № 2/694/319/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
17.05.2019 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі : головуючої - судді Гончаренко Т.В.
за участі : секретаря судових засідань Блискавки А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання,
Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 09.09.2000 року вона уклала шлюб з відповідачем та проживали з ним однією сім`єю, 22.09.2010 року рішенням Звенигородського районного суду шлюб між ними розірвано. Відповідач є батьком їх повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення Звенигородського райсуду від 22.09.2010 року по справі №2-588/10 з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки, але 14.12.2018 року їй виповнилося 18 років, в зв`язку з чим стягнення аліментів припинилося. В даний час донька навчається в «ВСП Тальнівський будівельно-економічний коледж УНУС», Черкаської області, з терміном навчання з 01.09.2016 року по червень 2019 року, є студентом третього курсу денної форми навчання. Оскільки відповідач відмовляється добровільно утримувати їх спільну дитину на час її навчання, тому позивач просить про ухвалення рішення, яким стягнути з відповідача на користь повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на період навчання, в розмірі 1/5 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на працездатну особу, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною 23 років, або ж закінчення навчання. Також просить стягнути на її користь понесені нею судові витрати.
Ухвалою суду від 10.04.2019 року провадження по вищезазначеній справі відкрито та ухвалено справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання, розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Однак, у зазначений строк відзив на позовну заяву відповідачем не надано, тому відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 09 вересня 2000 року, рішенням Звенигородського районного суду від 22.09.2010 року шлюб між ними розірвано /а.с.5/.
Сторони мають спільну дитину: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено даними копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого Вільховецькою сільською радою Звенигородського району Черкаської області 15 січня 2001 року (а.с.4).
Відповідно до рішення Звенигородського районного суду від 22.09.2010 року по справі №2-588/10 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 вересня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.7/.
На даний час повнолітня донька ОСОБА_5 є студентом ІІІ курсу денного відділення по спеціальності «Фінанси, банківська справа та страхування» ВСП Тальнівський будівельно-економічний коледж УНУС, термін навчання з 01.09.2016 року по 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою №586/18 від 04.12.2018 року (а.с.8).
За даними довідки виконавчого комітету Гусаківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області №398 від 14.12.2017 року, донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 (а.с.9).
Між тим, ОСОБА_1 зазначає про те, що батько дитини ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини на час її навчання не надає, а вона на теперішній час працює в Приватному Підприємстві «Південь-Плюс» і отримує заробітну плату /а.с.10/, при цьому несе повні витрати на утримання дочки на її навчання, а саме сплачує за проживання у гуртожитку, купує одяг, продукти харчування та інше, у зв`язку із чим її доходів не вистачає для забезпечення нормального життєвого рівня дитини на час навчання.
Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину ( стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
За положеннями ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дієздатною, то аліменти мають бути стягнуті на її користь, а не на користь інших осіб, в тому числі, коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб.
Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача ОСОБА_2 піклуватися та матеріально забезпечувати свою повнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто сплачувати аліменти на її утримання на період навчання.
Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами той факт, що в зв`язку з навчанням повнолітня донька потребує матеріальної допомоги від відповідача, а також враховує, що рівний обов`язок по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання має також і її батько. Разом з тим, оскільки ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не надав, жодних заперечень до суду щодо його неможливості надавати таку допомогу не зазначив та оскільки згідно довідки №586/18 від 04.12.2018 р. Відокремленого структурного підрозділу Тальнівський будівельно-економічний коледж Уманського національного університету садівництва вбачається, що ОСОБА_5 дійсно навчається в даному навчальному закладі з 01.09.2016 р., з терміном по 30.06.2019 р. на денній формі навчання та немає змоги забезпечити своє навчання, то суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь дочки ОСОБА_5 аліментів як на повнолітню дитину, що продовжує навчання в розмірі 1/5 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з 21.03.2019 року, до закінчення навчання дитиною 30 червня 2019 року підлягає до задоволення.
Однак, суд приходить до висновку, що позов в частині визначення мінімального розміру стягнення аліментів в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму в місяць задоволенню не підлягає, оскільки ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу і не передбачено встановлення мінімального розміру аліментів в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму в місяць.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки позов задовольняється суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Крім того відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати у справі, а саме витрати за правничу допомогу в сумі 500 грн.

Керуючись ст.ст.3, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263, 264, 273 ЦПК України та на підставі ст.ст.199, 200 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи невідоме на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти в розмірі 1/5 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 21 березня 2019 року і до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ОСОБА_5 23-х річного віку.

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 768 грн. 40 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , витрати за правничу допомогу в сумі 500 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Т.В.Гончаренко