У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі головуючого судді Тимченко О.В.,

секретар судового засідання Собашкевич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Новотроїцьке Херсонської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом до ОСОБА_1 фермерського господарства «Берельох» про визнання додаткової угоди укладеною та зустрічним позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Берельох» про стягнення збитків,завданих самовільним зайняттям земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Означена громадянка звернулася 06.06.2019 року до суду з заявою про забезпечення позову.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Зайцев К.М. з підстав, викладених в заяві, заяву підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 висловився проти задоволення заяви,вказуючи на те,що з приводу орендних відносин даної земельної ділянки йде судовий спір. За позовом ОСОБА_1 від 03.05.2018 року про визнання правочину недійсним та зустрічним позовом ФГ «Берельох» до неї про визнання договору оренди земельної ділянки дійсним 23 січня 2019 року по справі за номером 662/930/18 винесено судове рішення,яким визнано недійсним договір оренди земельної ділянки,власником якого є ОСОБА_1 , в зустрічному позові відмовлено. Рішення суду набрало законної сили,однак за позовом ФГ «Берельох» відкрито провадження про визнання додаткової угоди укладеною та справа перебуває на розгляду у суді,рішення не винесене. Отже позивач ОСОБА_3 та її представник безпідставно заявляють,що земельна ділянка,яка належить ОСОБА_1 самовільно зайнята. На їх думку, ФГ «Берельох» правомірно обробляє земельну ділянку, оскільки після закінчення восьмирічного договору оренди земельної ділянки мав відповідно до закону переважне право на оренду цієї земельної ділянки. За таких обставин засіяні сільськогосподарські культури є власністю підприємства, адже саме воно вклало кошти і працю в створення цього майна. ОСОБА_1 безпідставно намагається заволодіти цими плодами праці. Накладення арешту на врожай,заборона його збору є незаконною, призведе до суттєвих матеріальних втрат. В задоволенні заяви просив відмовити.

Вислухавши пояснення осіб, що вважав суд за потрібне отримати, дослідивши письмові матеріали, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову,яке допускається…якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити…ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно п.п.1,2.10 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується,зокрема накладенням арешту на майно та або грошові кошти,що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб,забороною вчиняти певні дії. Суд може застосовувати декілька видів забезпечення позову. Не може бути накладено арешт на предмети,що швидко псуються. Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України в постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив:п.4 що, розглядаючи заяву про забезпечення позову,суд,суддя/ має з урахуванням доказів,наданих позивачем на підтвердження своїх вимог,пересвідчитися зокрема в тому,що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову,з`ясувати обсяг позовних вимог,дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову,який просить застосувати особа,котра звернулася з такою заявою,позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб,права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин,які свідчать про те,що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути істотні перешкоди як виконання судового рішення так і ефективного захисту або поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивача.

Як встановлено судом, не заперечується сторонами, отже не підлягає доведенню що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, щодо якої було укладено з відповідачем ФГ «Берельох» договір оренди з 1 квітня 2010 року на строк 8 років.

За рішенням суду від 23 січня 2019 року цей договір оренди визнаний недійсним, в задоволенні позову фермерського господарства «Берельох» про визнання його дійсним відмовлено.

За таких обставин слід прийти до висновку про припинення договірних відносин між сторонами, однак в установленому законом порядку земельна ділянка від відповідача не витребувана, рішення суду про примусове її повернення власнику не існує. Фермерське господарство претендує на переважне право оренди її і судовий спір не завершено.

Крім того, як не заперечується сторонами, земельна ділянка засіяна.

Кошти і праця в її оброблення вкладені фермерським господарством.

Відповідно до вимог ст.95 Земельного кодексу України «Права землекористувачів» землекористувачі,якщо інше не передбачено законом або договором,мають право:

«б»/власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур,на вироблену сільськогосподарську продукцію.

В судовій практиці, що наведена в узагальнені практики Верховного Суду України по розгляду судами земельних спорів /Вісник Верховного Суду України №3/37/2003 рік/ зазначено,що …якщо договір оренди землі не укладався, виключає можливість стягнення орендної плати,але наявність означених обставин породжує зобовязання користувача, який використовує земельну ділянку позивача, виплатити йому частину отриманого доходу за правилами ст. 469 ЦК 1963 року, що аналогічні вимогам ст.1212-1214 ЦК України. При цьому розмір такого доходу може визначатися відповідно до встановлених розмірів орендної плати.

Отже ще підлягає доведенню, що розмір збитків, завданих ОСОБА_1 , мав місце на суму більшу ніж орендна плата за оренду аналогічної земельної ділянки та що збір врожаю фермерським господарством на земельній ділянці ОСОБА_1 може утруднити виконання рішення.

Суд також враховує, розглядаючи заяву про забезпечення позову, що накладення арешту на незібраний врожай, як на майно що швидко псується неможливо, в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного,керуючись ст.149,150 156 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, а саме в накладенні арешту на врожай пшениці, який знаходиться на земельній ділянці площею 10,392 га,що розташована на території Новомихайлівської сільської Ради Новотроїцького району Херсонської області та заборонити фермерському господарству « ОСОБА_4 » проводити його збирання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, починаючи з дня проголошення.

Суддя О.В. Тимченко