ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/851/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

розглянув в порядку спрощеного письмового провадження цивільну справу №686/16916/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14 грудня 2018 року (суддя Продан Б.Г., повне судове рішення складено 14 грудня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_2 зазначала, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25 листопада 2016 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання двох дітей в сумі 1000 грн. Оскільки з 2018 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років і до повноліття становить 1860 грн., тому мінімальний розмір аліментів буде становите 930 грн. Як вказує ОСОБА_2 , відповідач матеріально забезпечений, працює в службі таксі і має достатній прибуток. У зв`язку із викладеним позивачка, уточнивши позовні вимоги, просила суд збільшити розмір стягуваних з ОСОБА_1 аліментів з 1000 грн. на двох дітей на 1860 грн. на кожного із дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14 грудня 2018 року позовну заяву задоволено. Збільшено розмір аліментів, що підлягають стягненню із ОСОБА_1 , а саме: стягувати із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1860 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Відкликано виконавчий лист по справі №686/19617/16-ц. Вирішено питання судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що він в суді першої інстанції погодився із позовними вимогами в розмірі 1860 грн. на двох дітей. Проте, оскільки, суд належним чином не перевірив обставини, обумовлені ст. 182 СК України, не взяв до уваги наявності у нього ще двох дітей і дружини, яка знаходиться у декретній відпустці та є інвалідом третьої групи, просить суд змінити та виключити з резолютивної частини рішення слова «на кожну дитину» та перше речення резолютивної частини рішення суду доповнити словом «частково».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Так, позивачка вказує, що відповідач мав би повідомити суд про зміну свого сімейного стану. Крім того, про уточнення позовних вимог, позивачка повідомила відповідача рекомендованим повідомленням; поряд з цим в суді першої інстанції ним було подано заяву про розгляд справи у його відсутності. А тому, ОСОБА_2 вважає, що аргументи наведені відповідачем в якості підстав для зміни судового рішення є не спроможними і не можуть прийматися до уваги при оцінці доказів по справі.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про їх народження.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25 листопада 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1000 грн. щомісячно на двох дітей, починаючи з 04.10.2016 року і до повноліття дітей.

Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами у справі ( а.с.4, 5, 8).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із положень ч. 1 ст. 184 СК України слідує, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз положень ст. 192 СК України дає підстави для висновку, що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: суттєві зміни матеріального та сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Така зміна обставин має настати після того, як суд або батьки (за домовленістю) визначили первісний розмір аліментів, при цьому, вирішуючи спір, суд зобов`язаний застосувати як положення ст. 192 СК України, так і низку інших норм, що регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Як вбачається із матеріалів справи (а.с. 33), сторони визнали, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів потреби дітей в утриманні зросли, внаслідок чого матеріальне становище позивача (стягувача аліментів) погіршилося.

За таких обставин суд першої інстанції правильно керувався тим, що розмір присуджених з ОСОБА_1 аліментів має бути збільшено.

Разом з тим, визначаючи новий розмір аліментів, судом першої інстанції було враховано стан здоров`я та вік дітей сторін, перебування синів 2006 та 2008 років народження на повному утриманні батьків, що ОСОБА_1 є здоровою та працездатною особою. Однак, судом не було враховано перебування у ОСОБА_1 на утриманні малолітньої доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 року та дружини, як особи з інвалідністю, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною (а.с. 45,46, 48).

З огляду на вищевикладене, з врахуванням вимог Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» судова колегія вважає, що оскаржуване судове рішення в частині визначення розміру аліментів слід змінити, зменшивши їх розмір до 1200 грн. щомісячно на кожну дитину.

А тому посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на неправильність визначення судом розміру аліментів відповідають фактичним обставинам справи та нормам діючого законодавства.

Разом з тим, на думку колегії суддів, помилковим є зазначення судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі посилання «не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції судова колегія вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи та ухвалено рішення, що не в повній мірі відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому наявні підстави для зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14 грудня 2018 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної часини в наступній редакції: «Збільшити розмір аліментів, що підлягають стягненню із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25.11.2016 року на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 в твердій грошовій сумі по 1200 грн. на кожну дитину щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття».

В решті рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 травня 2019 року.

Судді (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П`єнта

(підпис) О.І.Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя А.П. Корніюк