Справа № 361/6203/17
Провадження № 2/361/106/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Латенко Л.П., Бондар С.Ю., Смірнова І.В.,

Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлака Олег Вікторович та державний нотаріус Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Куценко Євгеній Олександрович про визнання договорів дарування та довіреності недійсними,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлака О.В. та державний нотаріус Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Куценко Є.О. про визнання договорів дарування та довіреності недійсними.

Позивач в своїй позовній заяві зазначала, що вона є одинокою особою похилого віку, пенсіонерка, у віці 78 років постійно проживає в садовому будинку АДРЕСА_1 на території СТ «Трудовик» та який належав їй на праві приватної власності.

Даний будинок вона успадкувала після смерті рідного брата ОСОБА_4 за заповітом. Однак, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів була вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

7/8 частин вказаного будинку та 7/8 частин земельної ділянки площею 0,0590 га, наданої для ведення садівництва, належали їй на праві приватної власності на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2015 року.

Іншу 1/8 частину будинку та 1/8 частину земельної ділянки успадкувала, як обов`язкову частину, остання дружина брата ОСОБА_5 , яка проживає в АДРЕСА_2 .

29 вересня 2015 року державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори було посвідчено договори дарування, згідно яких позивач подарувала належні їй 7/8 частин будинку та 7/8 частин земельної ділянки відповідачу ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_3 - внука померлого спадкодавця.

Про існування договорів дарування позивач дізналася лише у квітні місяці 2017 року, копій договорів не мала. Вважала, що у них з відповідачем укладений договір довічного утримання, в зв`язку з тим, що вона потребує догляду, допомоги та піклування.

Вказувала, що саме з пропозицією укласти договір довічного утримання до неї і звернулися відповідачі, на яку позивач погодилася. В силу похилого віку та безпорадного стану (старече слабоумство) позивач не розуміла який саме документ підписувала.

Позивач постійно проживає в садовому будинку, сплачує за комунальні послуги в бухгалтерії СТ «Трудовик».

Відповідач не є близькою особою для неї, що додатково підтверджує факт введення позивача в оману щодо правової природи договору дарування.

На момент укладання договорів дарування позивач була зареєстрована в АДРЕСА_3 , яка належала їй на праві приватної власності.

Після укладання нібито договору довічного утримання відповідачі пообіцяли вирішити питання з переведенням пенсії позивача з управління Пенсійного фонду у м. Одеса на управління Пенсійного фонду у м. Бровари. Запевнили, що поїдуть до м. Одеса та оформлять договір оренди від імені позивача на квартиру. З цією метою їм потрібна була довіреність на виконання певних дій, пов`язаних з переведенням пенсії. Однак, обов`язкова умова для отримання пенсії за місцем фактичного проживання, тобто в АДРЕСА_1 , є зняття позивача з місця реєстрації в м АДРЕСА_4 та зареєструвати місце проживання в АДРЕСА_1 .

26 травня 2016 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Бурлакою О.В. була посвідчена довіреність, якою позивач уповноважила ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продати належну їй квартиру в м АДРЕСА_4 та в тому числі оформити, перевести та отримувати належну їй пенсію, отримувати кошти з належних рахунків та вирішувати питання щодо реєстрації постійного місця проживання позивача. Однак, позивач помилково вважала, що уповноважує відповідачів лише на дії, пов`язані з переведенням її пенсії.

13 квітні 2017 року позивач дізналася про те, що її квартира в м АДРЕСА_4 продана. Договір купівлі-продажу від 02.12.2016 р., реєстровий №5-2326 був посвідчений державним нотаріусом Назарчук Н.М. 4-ої Одеської нотаріальної контори. 19.04.2017 р. вищевказана довіреність була скасована.

Гроші в сумі 23 000 грн. з депозитів відповідачі зняли та позивачу не повернули.

21.02.2017 р. на гроші, які відповідачі отримали від продажу квартири позивача в АДРЕСА_4 , останні придбали квартиру АДРЕСА_5 .

Після укладання договору дарування відповідач ОСОБА_2 до позивача жодного разу не приїздила. Допомоги ніякої не надавала. Вже пройшло два роки з моменту укладення договору дарування, позивач зимує майже в холодному приміщенні будинку, так як потребує твердого палива для опалення кухні. Купує паливо (дрова) за свої особисті кошти.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати договір дарування частини садового будинку від 29.09.2015 р., що знаходиться за адресою: Київська область АДРЕСА_6 Броварський район АДРЕСА_7 , зареєстрований в реєстрі за №2-1864 та посвідчений держаним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори недійсним, визнати договір дарування частини земельної ділянки від 29.09.2015 р., зареєстрований в реєстрі за №2-1868, площею 0,059 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та посвідчений держаним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори недійсним, визнати довіреність від 26.05.2016 р., посвідчену приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Бурлакою О.В. недійсною.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та їхній представник ОСОБА_7 позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі. Зазначали, що для оформлення спадщини позивач звернулася до відповідачів з проханням від її імені вирішити всі юридично-процесуальні питання та вчиняти відповідні дії, які будуть виникати щодо належного оформлення спадщини. Для цього вона видала довіреності на ім`я відповідачів для представлення її інтересів в будь-яких органах та організаціях з питань щодо оформлення спадщини. Усною домовленістю було обумовлено, що відповідачі вчиняють всі процесуальні дії та беруть на себе всі фінансові зобов`язання та витрати у повному обсязі, які можуть виникнути під час оформлення спадщини, а позивач після прийняття спадщини дарує її відповідачам. Рішення про дарування позивач мотивувала тим, що не має ні дітей, ні чоловіка, а у подальшому має намір та бажання проживати разом з відповідачами. Позивач проживає в садовому будинку, має задовільні умови проживання, відповідачі систематично сплачують комунальні послуги та членські внески. Позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Посилаючись на викладене, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання треті особи приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлака О.В. та державний нотаріус Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Куценко Є.О. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направили до суду письмові пояснення щодо позову, просили про розгляд справи у їхню відсутність.

З письмових пояснень вбачається, що перед посвідченням договорів дарування частини садового будинку та частини земельної ділянки від 29 вересня 2015 року зареєстрованих в реєстрі за №№2-1864, 2-1868 державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Куценком Є.О. було встановлено особи громадян, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії. Під час розмови зі сторонами правочину встановлено їх дієздатність, а також волевиявлення та дійсні наміри сторін. Сторонам були роз`яснені їх права та обов`язки, наслідки укладення даних договорів, зокрема те, що ОСОБА_1 передає безоплатно у власність ОСОБА_2 7/8 (сім восьмих) частин садового будинку АДРЕСА_8 садовому товаристві «Чайка» масиву садових товариств «Трудовик» с. Рожни Броварського району Київської області та 7/8 (сім восьмих) частин земельної ділянки площею 0,0590 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована на території Рожнівської сільської ради Броварьського району Київської області, а також те, що дарувальник не має праві вимагати від обдаровуваної вчинення на її користь будь яких дій майнового або немайнового характеру. Сумнівів щодо дієздатності громадян у нотаріуса не було. Сторонам було роз`яснено відмінність договору дарування від договорів купівлі-продажу, міни, спадкового договору, договору довічного утримання, та заповіту. Примірники договорів були надані кожній із сторін договорів для попереднього ознайомлення, після чого текст договорів був зачитаний нотаріусом у присутності обох сторін правочинів вголос. Після погодження тексту договорів і відсутності у сторін заперечень щодо кожної з їхніх умов, договори у двох примірниках були підписані сторонами у присутності нотаріуса у приміщенні Броварської районної державної нотаріальної контори за адресою: Київська область, м. Бровари АДРЕСА_9 . Гагаріна, буд. 10.

Змістом довіреності від 26 травня 2016 року підтверджується дотримання нотаріусом вимог чинного законодавства, а саме: - нотаріусом роз`яснювались ОСОБА_1 її права та обов`язки під час посвідчення довіреності, а також зачитувався зміст довіреності. Права та обов`язки сторін під час посвідчення довіреності вказані в її тексті. ОСОБА_1 з такою довіреністю була ознайомлена та власноручно її підписала; - під час посвідчення довіреності ОСОБА_1 усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними під час посвідчення довіреності. ОСОБА_1 під час посвідчення довіреності вела себе адекватно, погоджувалась з її змістом і у нотаріуса сумнівів в усвідомленні нею значенні своїх дій не виникало; - під час посвідчення довіреності нотаріусом у відповідності до вимог законодавства перевірялось наявність у ОСОБА_1 необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладання такої довіреності. У відповідності до вимог законодавства про нотаріат, під час посвідчення довіреності нотаріусом перевірена дієздатність Ротар Л.Є. і було встановлено наявність у неї повної цивільної дієздатності згідно вимог ст. ст. 30, 34 Цивільного кодексу України. У нотаріуса не виникло сумнівів стосовно наявності цивільної дієздатності у ОСОБА_1 ; - волевиявлення ОСОБА_1 під час посвідчення довіреності було вільним і відповідало її внутрішній волі. ОСОБА_1 під час складання довіреності була одна, задавала нотаріусу питання, пояснювала причини укладання такої довіреності.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що вона є сусідкою позивача по садовому будинку, допомогла їй з дровами на зиму. Восени позивач їздила до м. Бровари, підписувати договір, відповідачі пообіцяли за нею доглядати, допомагати їй. Потім позивач плакала, що відповідачі їй не допомагають, переоформили майно позивача на інших людей, а гроші забрали собі. Умови життя позивача незадовільні. Племінник ОСОБА_9 приїздить до позивача двічі на місяць, допомагає їй.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що товаришує з позивачем більше 20 років. 28 вересня позивач їздила оформляти договір, була задоволена, документи відповідачі їй не віддали, позивач могла не усвідомлювати своїх дій. Спочатку у них все було добре, а потім позивач говорила, що квартиру переоформили, дачу також. Відповідачі їй не допомагають, з дровами позивачу допомагає свідок та інші, але не відповідачі. Умови проживання у позивача погані. Відповідачі продали майно позивача, а грошові кошти забрали собі. ОСОБА_9 провідує позивача, допомагає їй.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що вона є приятелькою відповідачів. У позивача та відповідачів були приязні відносини. Бачила позивача вдома у відповідачів, пили разом чай. Позивач подарувала майно, яке саме свідку невідомо, відповідачу ОСОБА_3 , а тепер хоче подарувати іншому племіннику. Відповідач ОСОБА_2 займалася документами, продали квартиру в м АДРЕСА_4 , за ці кошти купили квартиру в м. Бровари.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2015 року за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на 7/8 частин садового будинку та 7/8 частин земельної ділянки площею 0,0590 га для ведення садівництва, що розташовані за адресою: АДРЕСА_10 (а.с.57-58).

Вказаним рішенням суду встановлено, що з довідки № ф-010316801 від 20.05.2014 р., виданої КП КОР «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» вбачається, що поштова адреса будинку АДРЕСА_8 на № 23.

Згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 26 липня 2004 року, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належала квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.12).

29 вересня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договори дарування 7/8 частин садового будинку та 7/8 частин земельної ділянки площею 0,0590 га для ведення садівництва, що розташовані за адресою: АДРЕСА_7 , посвідчені державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Куценком Є.О., зареєстровані в реєстрі за №2-1864 та №2-1868 відповідно (а.с.13-17).

26 травня 2016 року позивачем ОСОБА_1 було надано відповідачам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 довіреність, зокрема для вирішення питань, пов`язаних з управлінням (користуванням), розпорядженням та здійсненням будь-яких інших дій в межах її права власності(з правом продажу, обміну) стосовно належної їй квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчену приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлакою О.В., зареєстровану в реєстрі за №2943 (а.с.18).

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України).

Відповідно до статей 229233 ЦК України, правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно була і має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не може бути підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до статті 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

За змістом статей 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не вважається договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди.

Ураховуючи викладене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку, неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, і що ця помилка дійсно була і має істотне значення. Такими обставинами є: вік позивача, його стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарувальником обдаровуваному та продовження позивачем проживати в спірній квартирі після укладення договору дарування.

Отже, наявність чи відсутність помилки неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення особи під час укладення договору дарування замість договору довічного утримання, суд визначає не тільки за фактом прочитання сторонами тексту оспорюваного договору дарування та роз`яснення нотаріусом суті договору, а й за такими обставинами, як: вік позивача, його стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарувальником обдаровуваному та продовження позивачем проживати в спірній квартирі після укладення договору дарування.

Лише в разі встановлення цих обставин норми частини першої статті 229 та статей 203 і 717 ЦК України у сукупності вважаються правильно застосованими.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити, оскільки судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на момент укладення договорів дарування садового будинку та земельної ділянки не потребувала допомоги та постійного стороннього догляду, могла сама себе обслуговувати та забезпечувати, розуміла наслідки своїх дій та могла ними керувати.

Таким чином, в ході судового розгляду справи не встановлено в сукупності обставин, які б свідчили про те, що позивач ОСОБА_1 на момент укладення оспорюваних договорів дарування в силу свого віку та стану здоров`я потребувала сторонньої допомоги, тому мала намір укласти з відповідачем ОСОБА_2 саме договір довічного утримання, а не договір дарування.

Безпідставним є також посилання позивача на те, що вона живе в незадовільних умовах, в холодному будинку, оскільки відповідачі систематично оплачують внески в кооператив, поставки газу до будинку, що підтверджується платіжними документами (а.с.120-147). Також в будинку наявні в кожній кімнаті газові конвектори та пічка й міститься підготовлена велика кількість дров для її опалення, що підтверджується фотографіями будинку, дров біля дому (а.с.151-162).

Згідно ч. 3 ст. 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Закон України «Про нотаріат» встановлює порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні.

Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595.

Отже, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Бурлака О.В. посвідчив оспорювану довіреністю від 26.05.2016 р. в межах своїх повноважень з дотриманням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Дії приватного нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Бурлаки О.В. та державного нотаріусу Броварської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_12 під час посвідчення оспорюваних довіреності та договорів дарування не були оскаржені та не є скасованими.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлака Олег Вікторович та державний нотаріус Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Куценко Євгеній Олександрович про визнання договорів дарування недійсними - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Сердинський