ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 12.09.2011 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитом 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_1 свої обов'язки виконує неналежним чином, у зв'язку з чим, станом на 31.05.2017 року, утворилась заборгованість в загальному розмірі 19695,31 грн., а саме заборгованість за кредитом - 3942,18 грн., заборгованость по процентам за користування кредитом - 12419,07 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1920,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 914,06 грн. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача зазначену заборгованість за кредитним договором від 12.09.2011 року в загальному розмірі 19695,31 грн. та судовий збір у сумі 1600,00 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору від 12.09.2011 року в розмірі 19695,31 грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 3942,18 грн., сума заборгованості по процентам за користування кредитом - 12419,07 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1920,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 914,06 грн., судовий збір в розмірі 1600,00 грн., а всього - 21295,31 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне зсування обставин справи, що мають значення для справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлялись належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, що стверджується, зокрема, поштовим повідомленням про вручення судової повістки позивачу, а також розміщенням відповідного оголошення про слухання справи на веб-сайті судової влади.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом, що на підтвердження позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" надано копію анкети-заявки від 12 вересня 2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за змістом якої відповідач виявляє бажання отримати платіжну карту кредитка "Універсальна" з кредитним лімітом 3000,00 грн. (а.с. 6).

Зазначена вище анкета-заявка не містить відомостей про строк дії кредитного договору. Відсутня також інформація про розмір процентів за користування кредитними коштами, комісії, неустойки (пені).

Долучені до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, якими передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов'язки сторін договору надання банківських послуг, - відповідачем не підписаний (а.с. 8-31).

Анкета-заява містить текст про погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем.

Більше того, згідно змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 не визнає факту укладення між сторонами кредитного договору 12 вересня 2011 року та наявність будь-якої заборгованості перед банком (а.с. 53-54).

Долучений до матеріалів справи витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" також не містить підпису відповідача (а.с. 7).

На підтвердження свого позову банком представлено розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 12 вересня 2011 року, згідно якого станом на 31.05.2017 року, наявна заборгованість в загальному розмірі 19695,31 грн., а саме заборгованість за кредитом - 3942,18 грн., заборгованость по процентам за користування кредитом - 12419,07 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1920,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 914,06 грн. (а.с. 4-5). Даний розрахунок не доводить факту досягнення сторонами домовленостей щодо усіх істотних умов кредитного договору. Крім того, тіло кредиту в розмірі 3942,18 грн. більше, ані ж зазначено в анкеті-заявкі від 12 вересня 2011 року в розмірі 3000,00 грн.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, зокрема, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги що банком не надано суду доказів укладення з відповідачем 12 вересня 2011 року у простій письмовій формі кредитного договору, не надано доказів досягнення сторонами домовленості щодо усіх істотних умов кредитного договору, зокрема щодо строку дії кредитного договору, терміну повернення кредиту, розміру процентів за користування кредитом; встановивши, що відповідач не визнає наявність між сторонами кредитних правовідносин; банком не представлено суду доказів, що відповідали б положенням статей 77, 78 ЦПК України, отримання відповідачем тіла кредиту у будь-якому розмірі (платіжні, касові документі тощо); враховуючи також ненадання позивачем Умов та Правила надання банківських послуг, які були б підписані відповідачем, - колегія приходить до висновку про те, що ПАТ КБ "ПриватБанк" не доведено факт укладення з відповідачем саме кредитного договору та не доведено його умови.

Посилання позивача на те, що конкретні умови кредитування, в тому числі розмір процентів, визначаються Умовами та Правилами надання банківських послуг - безпідставні, оскільки зазначені Умови та Правила не містять підпису відповідача. Доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови та Правила мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву, банком не надано, а відтак підстави брати їх до уваги відсутні.

Саме такий висновок міститься у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 14 грудня 2016 року у справі №6-2462цс16; від 22 березня 2017 року у справі №6-2320цс16, де вказано про те, що Умови та правила надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.

Необхідно також зауважити, що згідно змісту заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідач лише виявляє бажання отримати платіжну карту кредитка "Універсальна" з кредитним лімітом 3000,00 грн. При цьому доказів отримання ОСОБА_1 вказаної кредитної карти позивачем не надано.

Клопотань про надання апеляційному суду будь-яких доказів чи про витребування відповідних доказів судом - позивачем не заявлено, що стверджується письмовими матеріалами справи, протоколом судового засідання.

З урахуванням викладеного, в задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено саме з наведених вище підстав, на що місцевий суд уваги не звернув, тому рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення апеляційної скарги, з ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого останнім судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2400,00 грн. (а.с. 52).

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) судові витрати в сумі 2400 (дві тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді