Справа № 502/1640/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Манжос Н. В.,

за участю секретаря судового засідання Припас А. О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача Кілійської міської ради Одеської області, третя особа ОСОБА_2 про встановлення факту належності та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

12.09.2018 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшла позовна заява, яка від імені позивача ОСОБА_1 , підписана його представником за довіреністю ОСОБА_3 до Кілійської міської ради Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування первісної позовної заяви та уточненої позовної заяви від 20.09.2018 року позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.02.2017 року. За життя спадкодавець залишила заповіт, яким заповідала усе своє майно позивачу ОСОБА_1 .

Як зазначає позивач, після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, загальною площею 32, 9 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належного померлій на підставі свідоцтва про право приватної власності, виданого Кілійським міськвиконкомом 06.08.1981 року.

З метою оформлення спадкових прав на спадкове майно, позивач звернувся до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Також позивач вказує, що згідно довідки Кілійської міської ради Одеської області житловий будинок, загальною площею 32, 9 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належного померлій на підставі свідоцтва про право приватної власності, відносився до категорії колгоспних дворів, членами якого були: ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 .

На підставі вищезазначеного позивач просить суд:

- встановити факт належності по 1/2 частці житлового будинку, розташованого за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як учасникам колгоспного двору;

- встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 у вигляді 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 ;

- встановити факт належності житлового будинку, загальною площею 32, 9 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, загальною площею 32, 9 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 .

12.10.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на уточнену позовну заяву в якій зазначено, що із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а спадкова справа після померлої заведена 03.09.2018 року, тобто більше ніж півтора роки після смерті. Отже ОСОБА_1 не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, а тому він вважається таким, що не прийняв спадщину, а отже немає будь яких правових підстав для задоволення його позову про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 . На підставі вищевикладеного просив суд відмовити у позовних вимогах .

16.10.2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 13.06.2018 року по справі № 502/387/18 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Одеської області про визначення додаткового строку у три місяці, з дня набрання рішенням законної сили для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В межах цього строку позивач звернувся до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу з заявою від 03.09.2018 року про прийняття спадщини, в результаті чого була заведена спадкова справа. На підставі вищевикладеного, представник позивач просив суд задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник позивача за довіреністю Строкова Антоніна Григорівна в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив розглянути справу згідно чинного законодавства.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

В зв`язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Шлюб ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований рай ЗАГС м. Кілія Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 09.07.1983 року, актовий запис № 103 від 09.07.1983 року, /а. с. 12/.

Довідкою за вих. № 7 від 16.08.2018 року наданою виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області встановлено, що станом на 16.04.1991 року двір за адресою: АДРЕСА_1 є колгоспним двором. Склад двору : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народження та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , /а. с. 15/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 04.10.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кілія Кілійського району Одеської області, актовий запис № 336 від 04.10.1995 року, /а. с. 11/.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області за вих. № 658/01-16 від 22.12.2018 року встановлено, що після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заводилась, в передбачений законом термін (6 місяців з дня відкриття спадщини) ніхто не звертався, /а. с. 60/.

Згідно заповіту посвідченого 25.12.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 2519 встановлено, що ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Кілія Одеської області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_4 , усвідомлюючи природу цього правочину та значення відсутності будь якого примусу як фізичного, так і психологічного, володіючи українською мовою в достатньому обсязі для розуміння змісту заповіту, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати та на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 11.02.2017 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 85 від 11.02.2017 року, /а. с. 10/.

Згідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області від 06.08.1981 року на підставі рішення виконкому Кілійської міської Ради депутатів трудящихся № 110 від 25.06.1981 року встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , відносився до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_8 .

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, складеного Комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації» 10.11.2017 року, встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальною площею 32, 9 кв.м., житлова площа 24, 8 кв. м.), літ. «а» - навіс, літ. «Б» - кухня, літ. «б» - прибудова, літ. «В» - сараю, літ. «Г» - сараю, літ. «Е» - літньої кухні», літ. «е» - навісу, літ. «Ж - навісу, літ. «З» - убиральні, № 1-5; І надвірних споруд, /а. с. 16-18/.

Довідкою за вих. № 577 від 21.08.2018 року Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Районне бюро технічної інвентаризації» встановлено, що право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 , зареєстровано 31.12.2012 року на підставі свідоцтва про право власності виданого Кілійським міськвиконкомом 06.08.1981 року, зареєстрованого Кілійським БТІ в реєстр. кн. 9, стор. 190, реєстр. № 5042, зазначений житловий будинок відносився до колгоспного двору, голова якого ОСОБА_8 . Також встановлено, що вулиця АДРЕСА_3 перейменова на вулицю Вишневу на підставі розпорядження Кілійського міського голови Одеської області від 03.02.2016 року № 29/А-2016, /а. с. 19.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Головного територіального управління юстиції в Одеській області за вих. № 423/01-16 від 05.09.2017 року встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, /а. с. 13/

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Головного територіального управління юстиції в Одеській області за вих. № 573/01-16 від 13.11.2018 року встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа № 141/2018 заведена 03.09.2018 року за заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину від імені ОСОБА_1 , інших заяв не надходило, /а. с. 55/.

При розгляді і вирішенні справи судом застосовано наступні норми права:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року.

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, щодо встановлення факту належності житлового будинку в АДРЕСА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , як членам колишнього колгоспного двору, оскільки правовстановлюючий документ на даний будинок відсутній і вказані особи дійсно входили до складу відповідного колгоспного двору.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до наданих суду доказів встановлено, що ОСОБА_4 належав житловий будинок з господарськими спорудами, в тому числі 1/2 частина як учаснику колгоспного двору та 1/2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 , розташованого в АДРЕСА_3 , однак оформити право власності в нотаріальній конторі позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 76, 81, 207, 212, 223, 247, 259, 263-265, 315, 354 ЦПК України, ст. ст. 16, 1217, 1218, 1223, 1261, 1233 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт належності по 1/2 частці житлового будинку розташованого в АДРЕСА_3 , який складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальною площею 32, 9 кв. м., житлова площа 24, 8 кв. м.), літ. «а» - навіс, літ. «Б» - кухня, літ. «б» - прибудова, літ. «В» - сараю, літ. «Г» - сараю, літ. «Е» - літньої кухні», літ. «е» - навісу, літ. «Ж - навісу, літ. «З» - убиральні, № 1-5; І надвірних споруд, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , як учасникам колгоспного двору;

Встановити факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді 1/2 частини житлового будинку розташованого в АДРЕСА_3 ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт належності житлового будинку, загальною площею 32, 9 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_5 право власності на весь житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 , який складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальною площею 32, 9 кв.м., житлова площа 24, 8 кв. м.), літ. «а» - навіс, літ. «Б» - кухня, літ. «б» - прибудова, літ. «В» - сараю, літ. «Г» - сараю, літ. «Е» - літньої кухні», літ. «е» - навісу, літ. «Ж - навісу, літ. «З» - убиральні, № 1-5; І надвірних споруд, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду Н. В. Манжос