ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/1696/15-ц

провадження № 22-ц/4809/21/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Суровицької Л.В.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда у складі судді Іванової Н.Ю. від 06 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

встановив:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , яка розташована на третьому поверсі вказаного будинку. 05 серпня 2013 року відбулося залиття його квартири водою з квартири № 60 , яка розташована на четвертому поверсі та власником якої є ОСОБА_1 .

Відповідно до акту обстеження квартири про затоплення квартири складеного 05.08.2013 року головним інженером, інженером з організації експлуатації і ремонту будівель та споруд та майстром житлово-експлуатаційної контори, в санвузлі було затоплено стелю, виконану із гіпсокартону, яка внаслідок намокання втратила свій первинний зовнішній вигляд; пошкоджені точкові світильники, затоплена підлога, виконана керамічною пліткою, в місці стікання води між плитками відстало шпарування швів; в коридорі шпалери на стелі та на стінах намокли. Вказав, що залиття квартири сталося внаслідок відкритих кранів у квартирі № 60 . У добровільному порядку відповідач відмовився відшкодувати заподіяну йому шкоду, яку позивач оцінює у розмірі 20 000 грн. Також, позивач вважає, що відповідач своїми неправомірними діями заподіяв йому моральну шкоду, яка полягає у спричиненні незручностей йому та його сім`ї внаслідок перебування квартири у вологому стані.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в розмірі 20 000 грн. та 5 000 грн. морального відшкодування.

Під час розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги в частині розміру майнової шкоди та просив стягнути з відповідача на його користь 30 091 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 вересня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Зокрема, вказує, що суд першої інстанції безпідставно визнав належним і допустимим доказом акт про затоплення квартири від 05.08.2013 року, оскільки даний акт не відповідає вимогам Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій. Також, на його думку, судом першої інстанції не взято до уваги наданий ним витяг з Журналу реєстрації заявок КП «Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба», в якому зазначено, що причини затоплення квартири позивача знаходяться в квартирі № 59 . Крім того, висновок судової будівельно-технічної експертизи від 25.01.2016 року, який покладено в основу судового рішення, вважає неповним та незрозумілим, оскільки судовий експерт в ході проведення призначеної експертизи фактично не проводив достовірність обставин, викладених в акті про залиття квартири, для перевірки яких і призначалася експертиза.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами першою та другою 22 статті Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 23 ЦК України встановлено, зокрема, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.

Відповідно до частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, зокрема, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 57 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 13 квітня 2010 року № 3364 на переобладнання і перепланування квартири № 55,56 та 27/100 частин квартири АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_2 , згідно договорів купівлі-продажу від 09.10.2002 року № 4775 (квартира № 55), від 21.07.2004 року № 4472 (квартира № 56), від 26.02.2004 року № 1118 (27/100 ч. квартири № 40), їх об`єднано в одну квартиру № 55 , загальна площа якої складає 99,86 кв.м., у тому числі житлова площа складає 65,33 кв.м. / т.1 а.с.66, 67, 68/.

Власником квартири АДРЕСА_3 , загальна площа якої 33,64 кв.м. (житлова площа - 18,7 кв.м.) є ОСОБА_1 . /т.1 а.с.184/.

Актом від 05.08.2013 року, складеного комісією у складі головного інженера ОСОБА_3 , майстра ОСОБА_4 , інженера з організації, експлуатації і ремонту будівель та споруд ОСОБА_5 встановлено, що о п`ятій годині ранку, 05.08.2013 року, в квартирі АДРЕСА_1 сталося затоплення з вище розташованої квартири № 60. Мешканцями квартири № 55 була викликана аварійна служба АДС - 1580, працівники якої встановили, що доступ до інженерних мереж в квартирі для їх огляду та з`ясування причини затоплення відсутній.

Згідно акту, після перекриття ввідного вентиля холодного водопостачання в квартирі № 60 , протікання внутрішньо квартирних інженерних мереж припинилося.

В результаті затоплення в квартирі № 55 сталися наступні пошкодження: в санвузлі затоплено стелю, виконану із гіпсокартону, яка втратила свій первинний вигляд; пошкоджені точкові світильники, затоплена підлога, виконана керамічною пліткою, в місці стікання води між плитками відстало шпарування швів; в коридорі шпалери на стелі та на стінах намокли /т. 1 а.с.4/. Факт даних пошкоджень відповідачем не оспорюється, тому вважається доведеним.

Однак відповідачем оспорюється факт знаходження місця протікання води в належній йому квартирі № 60 .

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України (в редакції, що діяла на час звернення до суду з позовом) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що спірним є обставини щодо причини залиття і місця його знаходження, оскільки сторони по різному їх вказують, суд повинен був це встановити на підставі належних, допустимих і достовірних доказів.

Тому, аналізуючи дані обставини колегія суддів звертає увагу на докази надані сторонами.

В даній справі доказами, що вказують причини і місце залиття є :

-Акт комісії від 05.08.2013 року, згідно якого затоплення сталося з квартири №60 ;

-Витяг Журналу реєстрації заявок КП «Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба» м.Кропивницький, згідно запису якого протікання сталося в квартирі №59 , здійснено перекриття запорного крану на квартиру.

Вказані докази мають суперечливий зміст, тому потребують детального аналізу.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що Акт комісії від 05.08.2013 року не відповідає формі, передбаченої Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року.

Проте, для суду доказову цінність становить достовірність інформації, яка міститься в даному Акті. Але саме достовірність даного доказу викликає сумніви. Так в Акті зазначено, що доступ до інженерних мереж в квартирі №60 для їх огляду та з`ясування причини затоплення відсутній, при цьому, далі з тексту вбачається, що після перекриття ввідного вентиля холодного водопостачання в квартирі №60 протікання внутрішньоквартирних інженерних мереж припинилося.

Очевидно, що при відсутності доступу до внутрішньо квартирних інженерних мереж припинити водопостачання лише на одну квартиру неможливо. З чого слідує, що водопостачання було перекрито або на певну кількість квартир зі спільною інженерною мережею водопостачання, або на весь будинок.

Таким чином, висновок про те, що після припинення водопостачання до квартири №60 залиття припинилося, є безпідставним, так як припинення водопостачання відбулось одразу на кілька квартир.

Разом з тим, витяг із Журналу реєстрації заявок КП «Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба» м.Кропивницький (т.2 а.с. 5,6), згідно запису якого протікання сталося в квартирі №59 , і аварійною бригадою здійснено перекриття запорного крану на дану квартиру, викликає менше сумнівів, оскільки містить первинну інформацію, зафіксовану незацікавленими особами, і яка підтверджена листом директора КП «Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба» на запит адвоката Пушкарьова Д.Є. від 28.11.2017 р. (т.2 а.с. 45)

Жоден з двох експертних висновків не містить відповіді на питання щодо причин та місця протікання води, оскільки таке дослідження експертом не проводилось. Тому як докази щодо цих обставин суд їх враховувати не може.

Інших доказів, які б доводили факт спричинення залиття саме власником квартири № 60 - ОСОБА_1 суду не надано.

Отже, аналізуючи зібрані у справі докази колегія приходить до висновку, що позивачем не доведено заподіянні йому майнової та моральної шкоди саме відповідачем - ОСОБА_1 , а тому підстави для задоволення позову відсутні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з позивача підлягає стягненню на користь відповідача судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 599 грн. 72 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 599 грн. 72 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.05.2019 року.

Головуючий:

Судді: