КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №359/1762/17 головуючий у суді І інстанції: Вознюк С.М.
провадження №22-ц/824/5316/2019 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2018 року, ухвалене у складі судді Вознюка С.М., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи ОСОБА_2 , Регіональний сервісний центр МВС України у місті Києві про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на транспортний засіб, та за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року позивач Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 обґрунтовуючи його тим, що між ним (банком) та третьою особою - ОСОБА_2 було укладено кредитний договір. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір застави транспортного засобу. Зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_2 не виконувала, в результаті чого, у останньої утворилася заборгованість. Разом з тим, позивачу стало відомо, що транспортний засіб, який є предметом застави, зареєстровано за ОСОБА_1 .

Тому, позивач ПАТ «Альфа-Банк» просив суд звернути стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб - автомобіль марки Peugeot, модель - Partner, тип - легковий універсал - В, 2012 року випуску, кольору - зелений, шасі (кузов) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №700011572 від 28 серпня 2012 року, що становить 146025,45 гривень, а саме: за кредитом - 119265,29 гривень, за відсотками - 9814,92 гривень, пеня - 16945,24 гривень, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна. Вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами.

08 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Альфа-Банк», обґрунтовуючи його тим, що 27 травня 2016 року між ним та ОСОБА_3 у Центрі МВС 8044 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу. Під час укладання договору та реєстрації автомобіля в органах МВС продавцем було надано оригінал свідоцтва про державну реєстрацію автомобіля та копію витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, щодо відсутності обтяжень рухомого майна за даним об`єктом. Вказав, що він не знав, не міг знати та не припускав, що ОСОБА_3 алерійович не має права на відчуження транспортного засобу. Крім того, працівниками Сервісного Центру МВС не було зазначено про те, що до транспортного засобу існують будь-які обтяження.

Тому, ОСОБА_1 просив суд визнати його добросовісним набувачем та законним власником легкового автомобіля Peugeot Partner, 2012 року випуску, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1; вилучити запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №12924658 від 29 серпня 2012 року із подальшими змінами відомостей про обтяження легкового автомобіля Peugeot Partner, 2012 року випуску, зеленого кольору, номер об`єкта (номер кузова): НОМЕР_1; зняти всі можливі арешти легкового автомобіля Peugeot Partner, 2012 року випуску, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_1 .

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2018 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави - відмовлено.

У задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання права власності та витребування майна із незаконного володіння - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_1 добросовісним набувачем та власником транспортного засобу - легковий автомобіль Peugeot Partner, 2012 року випуску, зеленого кольору, номер кузову № НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_4 , який зареєстрований за ОСОБА_1 .

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 2732,41 гривень сплаченого судового збору.

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивач ПАТ «Альфа-Банк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, і неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісного позову скасувати, і ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, а рішення в частині задоволення зустрічного позову скасувати, і ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Вказав, що застава зберігає силу і для нового власника майна, яким є відповідач ОСОБА_1 , а тому банк має право звернутися із вимогою про звернення стягнення на предмет застави.

ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказав, що він не є стороною кредитного договору і стороною договору застави, а ПАТ «Альфа-Банк» вправі звернутися до ОСОБА_2 із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_2 , Регіональний сервісний центр МВС України у місті Києві відзивів на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надали.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння скаржником не оскаржується, а тому не є предметом перегляду суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи даний спір, відмовляючи у задоволенні первісного позову, і частково задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що факту вибуття спірного автомобіля з власності ОСОБА_2 поза її волею встановлено не було, а отже ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірного транспортного засобу.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом установлено, що 28 серпня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір 700011572, за умовами якого ПАТ «Альфа-Банк» надав ОСОБА_2 кредит у сумі 155367,51 гривень. Цільове призначення кредиту - часткова оплата вартості транспортного засобу автомобіль марки Peugeot, модель - Partner, тип - легковий універсал - В, 2012 року випуску, кольору - зелений, шасі (кузов) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; оплата страхового платежу та комісійної винагороди (т.1 а.с.6-11).

ПАТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав, що підтверджується випискою по особовим рахункам за період з 28 серпня 2012 року по 17 жовтня 2016 року (т.1 а.с.21).

28 серпня 2012 року в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором в між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір застави транспортного засобу №700011572-З, відповідно до якого заставодавцем ОСОБА_2 було передано ПАТ «Альфа-Банк» у заставу транспортний засіб - автомобіль марки Peugeot, модель - Partner, тип - легковий універсал - В, 2012 року випуску, кольору - зелений, шасі (кузов) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (т.1 а.с.12-14).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки Peugeot, модель - Partner, тип - легковий універсал - В, 2012 року випуску, кольору - зелений, шасі (кузов) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_2 (т.1 а.с.15, 199).

Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №37572251 від 29 серпня 2012 року: зареєстровано обтяження - застава рухомого майна на належний ОСОБА_2 автомобіль марки Peugeot, модель - Partner, тип - легковий універсал - В, 2012 року випуску, кольору - зелений, шасі (кузов) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , підстава обтяження - договір Застави 700011572-З від 28 серпня 2012 року, обтяжувач - ПАТ «Альфа-Банк» (т.1 а.с.17).

Встановлено, що зобов`язання перед ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним договором №700011572 від 28 серпня 2012 року ОСОБА_2 виконано не було.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, станом на 17 жовтня 2016 року, за ОСОБА_2 рахується заборгованість за кредитним договором №700011572 від 28 серпня 2012 року в розмірі 146025,45 гривень (т.1 а.с.19, 20).

Правовідносини щодо належного виконання зобов`язань та звернення стягнення на предмет застави урегульовані положеннями Цивільного кодексу України, Законом України "Про заставу", а також Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який є спеціальним законом.

Так, відповідно до вимог статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини першої статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Отже, застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору - заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна,незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя.

Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.590 ЦК України).

Пунктом 6.1. договору застави від 28 серпня 2012 року встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється заставодержателем, зокрема, на підставі рішення суду.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Указані норми законодавства застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", згідно із частиною першою статті 23 якого, відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку про можливість задоволення вимог кредитора, які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), і є дійсними, за рахунок майна боржника, що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечувального договору та чинного законодавства.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що права позивача були порушені відповідачами.

Відтак, суд апеляційної інстанції доходить висновку про обґрунтованість заявлених ПАТ «Альфа-Банк» позовних вимог, і не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову.

Також судом установлено, що 22 березня 2016 року ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_5 а було видано довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Храмовою О.М. (т.1 а.с.197).

Довіреність від 22 березня 2016 року була сформована на бланку НАР 431050.

13 травня 2016 року між ОСОБА_6 , який діяв на підставі указаної довіреності та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу №188/05/8045/2016, відповідно до умов якого останній набув у власність транспортний засіб - автомобіль марки Peugeot Partner, номер кузова НОМЕР_1 (т.1 а.с.126-128, 194-196).

Відповідно до копії листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Храмової О.М. від 01 вересня 2016 №01-16/4 та інформації з Єдиного державного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, бланк НАР 431050 рахується викраденим з 15 жовтня 2015 року (т.1 а.с.131, 132).

13 транвя 2016 року ОСОБА_3 звернувся до начальника Центру 8045 із заявою №91460272 про проведення операції «Перереєстрація на нового власника за договором купівлі-продажу» і надання платних послуг згідно Постанови КМУ від 04 червня 2007 року №795 та Наказу МВС України від 10 лютого 2012 року №103 щодо автомобіля марки Peugeot Partner, номер кузова НОМЕР_1 (т.1 а.с.193).

20 травня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до начальника Центру 8044 із заявою №91916034 про проведення операції «Зняття з обліку для реалізації» і надання платних послуг згідно Постанови КМУ від 04 червня 2007 року №795 та Наказу МВС України від 10 лютого 2012 року №103 щодо автомобіля марки Peugeot Partner, номер кузова НОМЕР_1 (т.1 а.с.203-204).

27 травня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у Центрі МВС 8044 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу Peugeot Partner, НОМЕР_1 №51/11/8044-2016 (т.1 а.с.108, 129,130, 160, 210).

З копії Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №61589275 від 27 травня 2016 року вбачається, що відсутня інформація в даному реєстрі щодо обтяження об`єкта НОМЕР_1, номер державної реєстрації НОМЕР_5 (т.1 а.с.81).

З копії розписки від 27 травня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 продав ОСОБА_1 автомобіль марки Peugeot Partner номер кузова НОМЕР_1 за 10500,00 доларів США (т.1 а.с.80).

27 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Центру 8044 із заявою №92455191 про проведення операції «Реєстрація ТЗ за договором купівлі-продажу» і надання платних послуг згідно Постанови КМУ від 04 червня 2007 року №795 та Наказу МВС України від 10 лютого 2012 року №103 щодо ТЗ автомобіля марки Peugeot Partner, номер кузова НОМЕР_1 (т.1 а.с.206).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 27 травня 2016 року автомобіль марки Peugeot, модель - Partner, тип - легковий універсал - В, 2012 року випуску, кольору - зелений, шасі (кузов) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 зареєстровано за ОСОБА_1 (т.1 а.с.109).

З копії повідомлення слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції Сєрова О.Р. від 28 травня 2016 року вбачається, що ним за дорученням начальника СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві Холондовича І.І. розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005348 за заявою (повідомленням) ОСОБА_2 про те, що 27 травня 2015 року вона передала у тимчасове користування кредитний автомобіль Peugeot Partner реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова № НОМЕР_1 , 2012 року випуску, зеленого кольору, наглядно знайомому на ім`я ОСОБА_7 , який автомобіль не повертає, місце перебування його невідоме, та встановлено, що автомобіль був знятий з обліку. Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.289 КК України були внесені до ЄРДР за №0005348 (тю1 а.с.133, 134).

Постановою слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції Сєрова О.Р. від 15 серпня 2016 року автомобіль Peugeot Partner номер кузова № НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0005348 (т.1 а.с.135, 136).

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2016 року накладено арешт на автомобіль марки «Peugeot Partner Tepee» реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , 2012 року випуску, зеленого кольору, який зареєстрований за ОСОБА_1 (т.1 а.с.18).

Так, з урахуванням вищевикладених обставин, ОСОБА_1 було подано зустрічний позов про визнання його добросовісним набувачем автомобіля та визнання права власності на транспортний засіб.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України (435-15) за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд апеляції доходить висновку, що ОСОБА_1 не є добросовісним набувачем майна з огляду на наступне.

Так, суд першої інстанції вважав, що факту вибуття спірного автомобіля з власності ОСОБА_2 поза її волею встановлено не було.

Однак, із таким висновком суду погодитися не можна з огляду на наявні у матеріалах справи докази, що свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_2 .

Суд апеляційної інстанції вважає, що у матеріалах справи наявні докази, які дають підстави дійти висновку про вибуття майна (автомобіля) з володіння ОСОБА_2 поза її волею.

Посилання суду першої інстанції на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2018 року в якому не було встановлено відповідних обставин справи є необґрунтованим і безпідставним, оскільки доказуванню не підлягають виключно обставини, які є встановленими рішенням суду.

Крім того, судом першої інстанції не було ураховано, що відомості про обтяження рухомого майна - автомобіль марки Peugeot, модель - Partner, тип - легковий універсал - В, 2012 року випуску, кольору - зелений, шасі (кузов) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , наявні у Державному реєстрі рухомого майна (т.1 а.с.17).

Наявний у матеріалах справи витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (т.1 а.с.81), який свідчить про відсутність інформації щодо предмета обтяження шасі (кузов) НОМЕР_1 , не може бути підставою для задоволення позову, оскільки пошук обтяжень здійснювався за номером державної реєстрації транспортного засобу НОМЕР_5 .

Тому, ОСОБА_1 не може вважатися добросовісним набувачем майна у розумінні статті 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими; 3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у відповідній його частині, згідно ст.376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2018 року в частині відмови у задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та в частині часткового задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи ОСОБА_2 , Регіональний сервісний центр МВС України у місті Києві про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на транспортний засіб - скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

Звернути стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб - автомобіль марки Peugeot, модель - Partner, тип - легковий універсал - В, 2012 року випуску, кольору - зелений, шасі (кузов) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №700011572 від 28 серпня 2012 року, що становить 146025,45 гривень, а саме: за кредитом - 119265,29 гривень, за відсотками - 9814,92 гривень, пеня - 16945,24 гривень, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 6435,95 гривень.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи ОСОБА_2 , Регіональний сервісний центр МВС України у місті Києві про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на транспортний засіб - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «22» травня 2019 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіЮ.О. Матвієнко О.І. Сліпченко