Справа №345/3128/18
Провадження № 2/345/55/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2019 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Кардаш О.І., з участю секретаря судового засідання Заткальницької Н.І., розглянувши у порядку загального провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Завійської сільської ради Калуського району про визнання недійсним заповіту,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. Він зареєстрований та проживає в будинку по АДРЕСА_1 , який належав на праві власності його покійній бабусі - ОСОБА_3 , якою позивач опікувався. 17.04.1996 ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповіла відповідачу по справі, яка являється його тіткою. Зважаючи на те, що відповідач проживала в Житомирській області, а опіку за спадкодавцем здійснював позивач, то ОСОБА_3 змінила спадкоємця за заповітом та 06.06.2013 у присутності двох свідків склала новий заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 У вересні 2016 у ОСОБА_3 погіршився стан здоров`я, зокрема стався ішемічний інсульт, внаслідок якого в неї були порушені функції мовлення та відбулася паралізація тіла. В такому стані позивач доглядав за нею до 30.01.2018 - дня її смерті. 04.04.2018 ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріусом у видачі даного свідоцтва було відмовлено, оскільки відповідно до наявного іншого заповіту спадкоємцем майна є відповідач по справі - ОСОБА_2 Зазначає, що заповіт від 06.10.2016, посвідчений секретарем Завійської сільської ради Калуського району є недійсним, оскільки на момент його складання спадкодавець тяжко хворіла і не могла сприйняти його зміст та підписати. Також під час його підписання свідки були відсутні. Вважає, що секретар сільської ради під час посвідчення заповіту порушила ЗУ «Про нотаріат» оскільки волевиявлення у спадкодавця не було і бути не могло у зв`язку з станом її здоров`я. З приводу підписання заповіту на думку позивача третьою особою, то зазначає, що дане питання може вирішитися шляхом призначення та проведення почеркознавчої експертизи.

На підставі викладеного просить суд визнати заповіт ОСОБА_3 а користь ОСОБА_2 , посвідчений 06.10.2016 секретарем Завійської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_5, зареєстрований у реєстрі за № 75 недійсним, а також стягнути судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 скористався своїм правом подання відзиву, в якому зазначив, що факти, викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, є надуманими, а дії секретаря Завійської сільської ради Калуського району ОСОБА_5 є правомірними та виконаними у відповідності до діючого законодавства України. Зокрема представник відповідача зазначає, що в спадкодавця ОСОБА_3 був мікроінсульт та вона лікувалась з 10.09.2016 по 19.09.2016 в неврологічному відділенні КЗ «Калуська ЦРЛ Калуської міської та районної рад» після чого була виписана у зв`язку з покращенням стану здоров`я. З приводу паралізації спадкодавця зазначає, що паралізованою остання ніколи не була, а протягом всього життя залишалася дієздатною, самостійно читала, писала, самостійно пересувалася, усвідомлювала свої дії та керувала ними. Тому, під час складання заповіту 06.10.2016 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 проявила власну ініціативу та волю. При цьому, секретар Завійської сільської ради Калуського району ОСОБА_5 мало право та обов`язок скласти та посвідчити заповіт від імені ОСОБА_3 , виконала це з додержанням вимог чинного законодавства. У зв`язку з викладеним, в задоволенні позову ОСОБА_1 просит відмовити, а також стягнути на користь відповідача судові витрати по справі (а.с. 24-28).

Представник відповідача Завійської сільської ради - Романів В.І. також скористався своїм правом подання відзиву, в якому зазначив, що проти задоволення позову заперечує з огляду на наступне. Заповіт від імені ОСОБА_3 . секретарем Завійської сільської ради Калуського району ОСОБА_5 було складено та посвідчено з додержанням вимог ЦПК України та зареєстровано в реєстрі за №75 від 06.10.2016. Вказаний заповіт спадкодавцем було самостійно прочитано та підписано з власного волевиявлення. При цьому, жодних від у поведінці та діях спадкодавця під час складання заповіту, як і до дня своєї смерті, не було. Окрім цього зазначив, що позивач по справі належним чином не доглядав за спадкодавцем, що послужило складенню нею нового заповіту в користь своєї дочки ОСОБА_2 , яка здійснювала догляд за нею (а.с. 43-45).

Позивач своїм правом подання відповіді на відзив відповідно до норм ст.166 ЦПК скористався, зокрема зазначив, що твердження відповідачів по справі про те, що спадкодавець не була паралізованою, вільно читала та писала не відповідають дійсності, оскільки після перенесеного нею в 2016 інсульту втратила здатність до ходьби та самообслуговування. Вказує, що самі відповідачі зазначають, що у зв`язку з станом здоров`я ОСОБА_3 , ОСОБА_2 здійснювала за нею догляд, що свідчить про те, що спадкодавець самостійно не могла здійснювати за собою догляд. Щодо неналежного його догляду за бабусею, то стверджує, що 10.09.2016 він замовив металопластикові вікна в будинок спадкодавця, а відповідач ОСОБА_2 чинила йому перешкоди в доступі до житла бабусі. Той факт, що позивач здійснював догляд за бабцею також підтверджується довідкою УСЗН Калуської РДА №1 від 06.08.2018. Зазначає, що секретарем Завійської сільської ради Калуського району ОСОБА_5 було порушено процедуру посвідчення заповіту. Просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі (а.с. 60-62).

Також позивач подав до суду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, яке ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.10.2018 задоволено (а.с.68, 106-107)

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 скористався своїм правом подання заперечення на відповідь на відзив в порядку ст. 180 ЦПК України, в якому повторно зазначив, що твердження позивача про те, що ОСОБА_3 не могла розмовляти, читати та писати є неправдивими, а факт догляду ОСОБА_2 за своєю мамою не свідчить про фізичні вади останньої (а.с. 71-73).

Допитані у содовому засіданні свідки пояснили наступне.

Свідок ОСОБА_6 суду вказала, що являється сусідкою покійної ОСОБА_3 . Позивач по справі ОСОБА_1 , який являється внуком померлої проживав з нею, однак коли ОСОБА_3 захворіла, то на допомогу ОСОБА_1 приїхала тітка ОСОБА_2 , яка на той час проживала в іншій області. Протягом тривалого часу після повернення ОСОБА_3 з лікарні свідок на вулиці її не бачила, а дочка пояснювала, що її мати хворіє. Фактично після інсульту свідок ОСОБА_3 не бачила, додому до неї не заходила.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що є сусідкою ОСОБА_3 Зазначила, що ОСОБА_1 є її внуком та проживав разом з нею. Також вона часто бачила і доньку спадкодавці ОСОБА_2 . Одного разу їй стало відомо, що у ОСОБА_3 трапився інсульт і її госпіталізували до лікарні. Після цього свідок жодного разу не бачила ОСОБА_3 та не спілкувалася з нею.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що є сусідкою померлої ОСОБА_3 Ій відомо, що позивач проживав разом з покійною бабусею у її домоволодінні і доглядав за нею. Після того, як у ОСОБА_3 трапився інсульт вона її більше жодного разу не бачила та не розмовляла з нею. При цьому, в останні роки її життя бачила на подвір`ї позивача та відповідача - ОСОБА_2 , які говорили що ОСОБА_3 хворіє.

Свідок ОСОБА_11 суду вказала, що являється сусідкою ОСОБА_3 та проживає в домогосподарстві через дорогу. Зазначила, що в перший період часу після повернення з лікарні ОСОБА_3 вона приходила до неї та робила їй уколи. При цьому, перевертати бабусю допомагала її дочка ОСОБА_2 - відповідач по справі, яка також її годувала. В цей період часу свідок з ОСОБА_3 не розмовляла, а в подальшому взагалі останню не бачила.

Свідок ОСОБА_12 зазначила, що являється рідною сестрою позивача. Пояснила суду, що певний період проживала в бабусі ОСОБА_3 В 2016 у бабусі стався інсульт та вона була госпіталізована та стаціонарно лікувалася. Після того, як її виписали з лікарні, її привезли додому і вона з ліжка не вставала та не розмовляла близько двох місяців. В цей час в село приїхала тітка ОСОБА_2 , яка разом з ОСОБА_1 доглядали за ОСОБА_3 Через два місяці після виписки, бабуся почала слабо розмовляти та ходити, однак розписатися в заповіті, на думку свідка, фізично не могла. Також свідок зазначила, що відповідач ОСОБА_2 лікувала бабусю та здійснила її поховання.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що являється секретарем Завійської сільської ради Калуського району. Протягом свого життя спадкодавець ОСОБА_3 складала заповіти 4 рази. Востаннє, до неї приходив ОСОБА_13 - син ОСОБА_3 та сказав, що мати бажає скласти заповіт. Коли свідок прийшла до ОСОБА_3 , остання сиділа на ліжку в своєму будинку та сказала, що бажає скласти заповіт в користь відповідача по справі - ОСОБА_2 , оскільки її внук - позивач по справі ОСОБА_1 за нею після хвороби не доглядає, а догляд здійснює саме ОСОБА_2 Після цього ОСОБА_5 взяла паспорт ОСОБА_3 та пішла в сільську раду для складання заповіту. Після оформлення заповіту свідок принесла його екземпляри ОСОБА_3 , які вона самостійно прочитала і погодилася з його змістом та власноручно підписала. Оскільки на час складання даного заповіту ОСОБА_3 справді сиділа вдома на ліжку, однак була свідомою, то необхідності у свідках не було, присутності яких і не бажала сама ОСОБА_3 Наголосила, що працює в сільській раді протягом 35 років і жодного разу не порушувала процедуру складання та оформлення заповітів, як наслідок не було жодного скасованого.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні вказав, що він є дядьком позивача та братом відповідача. Зазначив, що йому особисто мати сказала щоб він покликав секретаря сільської ради. Коли на його прохання прийшла секретар Завійської сільської ради Калуського району ОСОБА_5 до ОСОБА_3 остання сказала, що бажає скласти заповіт яким заповісти своє майно на користь ОСОБА_2 - відповідача по справі. Таке рішення ОСОБА_3 пояснила тим, що після хвороби за нею доглядала саме ОСОБА_2 . Свідок зазначив, що ОСОБА_3 справді не могла вільно ходити, однак перебувала при розумі і усвідомлювала свої дії та слова. При цьому, ОСОБА_3 самостійно читала та писала

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що 06.10.2016 вона була в ОСОБА_3 В цей час в дім померлої ОСОБА_3 прийшов ОСОБА_13 , якому вона сказала щоб той покликав секретаря сільської ради для складання заповіту. Через деякий час ОСОБА_13 повернувся з секретарем Завійської сільської ради Калуського району ОСОБА_5, яка залишилася з ОСОБА_3 , а вони з ОСОБА_13 пішли. Зазначає, що у ОСОБА_3 жодних вад не було, вона самостійно читала, говорила та писала усвідомлювала свої дії. ОСОБА_14 часто заходила в гості до ОСОБА_3 , яка говорила, що внук - позивач по справі не справляється з допомогою для неї, а тому за нею доглядала ОСОБА_2 - відповідач по справі. Тому, вона і хотіла заповісти майно ОСОБА_2 , яка здійснювала за нею догляд, готувала їсти, та лікувала її.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні зазначила, що вона приходила до ОСОБА_3 і приносила їй пенсію. Після того як ОСОБА_3 захворіла та повернулась додому з лікарні до неї переїхала жити дочка ОСОБА_2 - відповідач по справі, яка здійснювала за нею догляд. Один раз на місяць свідок приходила додому до ОСОБА_3 і бачила як остання інколи сиділа, а інколи лежала. Однак, сумнівів у її свідомості не було, оскільки ОСОБА_3 виписувала газети, адекватно спілкувалася та сприймала навколишнє середовище та людей.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що є правнуком ОСОБА_3 та з 1996 по 2016 проживав разом з неї в її будинку. Зазначив, що коли бабуся захворіла, то він навідувався до неї в лікарню. Ствердив, що після того, як її виписали з лікарні і до дня смерті ОСОБА_3 була адекватною людиною, мала хорошу пам`ять, вільно читала та писала, спілкувалася з людьми та все чітко розуміла. Ще за життя бабуся йому говорила, що склала заповіт в користь своєї дочки ОСОБА_2 - відповідача по справі, оскільки ОСОБА_1 не здійснював за нею належний догляд після хвороби.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що являється фельдшером та двічі на тиждень приходила до ОСОБА_3 додому. Суду пояснила, що їй відомо про факт складання ОСОБА_3 заповіту на користь ОСОБА_2 і про те, що вона дане рішення прийняла свідомо та самостійно. Зокрема зазначила, що ОСОБА_3 на час складання даного заповіту самостійно та вільно читала, писала та була адекватною людиною.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, які сторона вважає достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, висновок експерта та з`ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини .

Право на спадкування, відповідно до ст. 1223 ЦК України мають особи, визначені у заповіті.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 належав будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 10).

17.04.1996 ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповіла відповідачу по справі - ОСОБА_2 (а.с. 11), однак в подальшому ОСОБА_3 змінила спадкоємця за заповітом та 06.06.2013 у присутності двох свідків склала новий заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с. 12). Однак, в подальшому 06.10.2016 ОСОБА_3 склала новий, посвідчений секретарем Завійської сільської ради Калуського району згідно якого повторно заповіла своє майно ОСОБА_2 (а.с. 13).

Відповідно до постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії №681/02-31 від 03.08.2018 спадкоємцю ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав його бабусі ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що в силу ЦК України заповіт, посвідчений секретарем Завійської сільської ради Калуського району 06.10.2016 за реєстром №75 на користь ОСОБА_2 скасовує заповіт, посвідчений секретарем Завійської сільської ради Калуського району 06.06.2013 за реєстром №114 на користь ОСОБА_1 (а.с. 8).

Статтею 1254 ЦК України передбачено, зо заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Таким чином, з урахуванням вимог чинного законодавства, дійсним є той заповіт, який був складений ОСОБА_3 востаннє.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Статтею 1251 ЦК України передбачено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування, зокрема, в даному випадку - секретарем Завійської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області.

З метою забезпечення виконання завдань цивільного судочинства України, визначених ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне здійснити правовий аналіз дій відповідача - Завійської сільської ради Калуського району, в тому числі із з врахуванням норм Цивільного кодексу України, які безпосередньо визначають процедуру посвідчення заповіту уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування та його форму.

Згідно до Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 р. №3306/5, а також ст. 1247 Цивільного кодексу України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

У відповідності до п.п 1.1-1.4 п. 1 розділу ІІІ Наказу Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року №3306/5 про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, визначено правила вчинення окремих видів нотаріальних дій (надалі - Порядок).

1.1. Посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти.

1.2. Заповіти подаються посадовій особі органу місцевого самоврядування не менше ніж у двох примірниках, один з яких залишається у справах органу місцевого самоврядування.

1.3. Посадові особи органів місцевого самоврядування зобов`язані роз`яснити громадянам зміст і значення поданих ними проектів заповітів і перевірити, чи відповідає їх зміст вимогам закону.

1.4. При посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності.

Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247, 1251 Цивільного кодексу України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування.

Посвідчення заповітів через представників, а також заповіту від імені кількох осіб (крім подружжя) не допускається.

Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем.

Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом.

Матеріалами справи встановлено, що заповіт складений на користь ОСОБА_2 06.10.2016 відповідає вимогам чинного законодавства.

Позивачем було заявлено письмове клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, яке судом задоволено.

Зокрема, згідно висновку експерта №1.1.-344/18 від 29.12.2018 підпис в графі «Підпис заповідача» у заповіті від 06.06.2013 та підпис в графі «Підпис заповідача» у заповіті від 06.10.2016 виконані однією особою, а також підпис в графі «Підпис заповідача» у заповіті від 06.10.2016 ( 1-й примірник), підпис в графі «Підпис заповідача» у заповіті від 06.10.2016 (2-й примірник) та підпис у стовбці «Розписка про одержання нотаріально оформленого документа» навпроти запису №75 у журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Завійська сільська рада Ради народних депутатів Калуського району 2015 рік виконані однією особою (а.с. 126-132).

Наведене свідчить, що заповіт від 06.10.2016 був підписаний особисто ОСОБА_3 , що у свою чергу спростовує факт її немічності та неспроможності писати, про що стверджує позивач.

З приводу посилань ОСОБА_1 на відсутність свідків під час складання та підписання оспорюваного заповіту, то суд зазначає, що згідно ст. 1253 ЦК України на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою. В даному випадку присутність свідків обов`язковою не була, а тому процесуальних порушень щодо складання заповіту за відсутності свідків судом не встановлено.

Щодо стану здоров`я ОСОБА_3 слід зазначити таке. Згідно виписного епікризу з медичної карти № 9032, результатів комп`ютерної томографії ОСОБА_3 справді хворіла (а.с. а.с. 14, 15). Однак, з приводу стану здоров`я ОСОБА_3 суд зазначає, що в матеріалах справи наявна довідка №143 від 28.08.2018 згідно якої ОСОБА_3 , 1923 р.н. на «Д» обліку у психіатра не числилася (а.с. 32). При цьому, згідно інформації наданої КЗ «Районна лікарня Калуської районної ради» №39 від 26.09.2018 ОСОБА_3 була оглянута лікарем восени 2017, з жовтня 2016 по січень 2018 знаходилась на «Д» обліку у сімейного лікаря з приводу ішемічної хвороби серця, але фізичних вад, які перешкоджали їй самостійно читати чи писати в неї не було, а на момент огляду жодних ознак, які б викликали сумнів у її дієздатності не було (а.с. 79). Даних, які підтвердили посилання позивача про немічність бабусі та нездатність усвідомлювати свої дії та керувати ними в матеріалах справи відсутні, а тому такі твердження позивача суд оцінює критично та такими, що не знайшли свого підтвердження.

Окрім даного, в судовому засіданні встановлено та підтверджено письмовими доказами факт того, що відповідач не була зареєстрована, але постійно проживала за однією адресою з спадкодавцем - ОСОБА_3 з вересня 2016 до дня її смерті, здійснювала за нею догляд та проводила поховання за власні кошти, з вересня 2016 по день смерті ОСОБА_3 в її житловому будинку позивач не проживав, що підтверджується довідками №1411 від 17.08.2018 та №1418 від 17.08.2018, виданими Завійською сільською радою (а.с.33,34).

Відповідно до довідки №1417 від 21.08.2018, виданою Завійською сільською радою ОСОБА_2 здійснювала обряд поховання матері позивача - ОСОБА_18 (а.с. 50)

Той факт, що ОСОБА_1 перебував на обліку в управлінні соціального захисту населення Калуської РДА та йому з 12.06.2013 по 31.07.2017 призначено компенсаційну виплату по догляду за перестарілою особою ОСОБА_3 (а.с. 63) жодним чином не підтверджує факт його догляду за спадкодавицею чи волевиявлення останньої з приводу заповіту.

Також на предмет позовних вимог не впливає факт придбання позивачем вікон в спадковий будинок (а.с. 64-66)

З приводу показів свідків, які розділилися на таких, що підтримують позицію позивача та таких, що вважають заповіт ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 складений з власної волі і самостійно заповідачем, суд оцінює як суб`єктивне ставлення кожного свідка до сторін по справі. При цьому, їх покази містять по-перше протиріччя, а по-друге не стосуються безпосередньо факту складання та підписання заповіту, свідками чого вони фактично не були. Єдиним свідком є секретар Завійської сільської ради Калуського району ОСОБА_5, яка в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_3 самостійно виявила волю та бажання заповісти все своє Майно ОСОБА_2 .

При цьому, в силу ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із положень цивільного законодавства суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання недійсним заповіту, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повною відмовою в задоволенні позову витрати позивача по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають і покладаються на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1222-1223, 1233-1234, 1247, 1251, 1254 ЦК, ст. ст. 12, 81, 95, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Завійської сільської ради Калуського району про визнання недійсним заповіту - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено 03.06.2019 року.