ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 травня 2019 року

м. Харків

Справа № 628/3223/18

Провадження № 22-ц/818/2394/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кругової С.С.,

суддів: Пилипчук Н.П., Маміної О.В.,

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач Державний архів Харківської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові

апеляційну скаргу Державного архіву Харківської області на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 14 лютого 2019 року,-

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного архіву Харківської області про припинення трудового договору

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про припинення трудового договору, в якому просив припинити трудовий договір Фермерського господарства «Григоров Валерій Миколайович» та ОСОБА_1 укладений за наказом №2 від 14.09.2004 року з 17.11.2011 року.

Позовна заява вмотивована тим, що за трудовою книжкою серія НОМЕР_1 від 22.07.1982 року, запис №28 від 14.09.2004 року, позивач призначений виконавчим директором фермерського господарства «Григоров Валерій Миколайович» підстава наказ про прийняття на роботу № 3 від 13.09.2004 року, запису про звільнення з роботи немає.

Фермерське господарство знаходилося за адресою : Харківська область, село Дмитрівка Первомайський район , вул. Леніна.

Рішенням господарського суду Харківської області у справі Б-27/201-10 від 17.11.2011 року припинено юридичну особу «Фермерське господарство «Григоров Валерій Миколайович» у зв'язку з визнанням її банкрутом.

Позивач припинив виконувати обов'язки директора з 17.11.2011 року.

Позивач не може отримати копію наказу про звільнення та запис в трудовій книжці про припинення трудового договору. Він звертався до державного архіву Харківської області про припинення трудового договору у зв'язку з ліквідацією підприємства, але отримав відповідь, що на зберіганні в архіві відсутні документи щодо фермерського господарства «Григоров Валерій Миколайович», тому архів немає можливості внести записи до трудової книжки.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 14 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Припинено трудовий договір Фермерського господарства «Григоров Валерій Миколайович» та ОСОБА_1 укладений за наказом №2 від 14.09.2004 року з 17.11.2011 року.

Не погодившись з рішення суду першої інстанції, державний архів Харківської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та постановити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, без повного та всебічного з'ясування дійсних обставин справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки він не зміг оформити трудову книжку не в судовому порядку.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Наказу № 3 від 13.09.2004 року ОСОБА_1 прийнято на роботу до Фермерського господарства «Григоров В.Н.» на посаду виконуючого директора .

До трудової книжки серія НОМЕР_1 від 22.07.1982 року внесено відповідний запис№28 про прийняття на роботу від 14.09.2004 року.

Згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Фермерське господарство «Григоров Валерій Миколайович», ФГ «Григоров Валерій Миколайович», за адресою : Харківська область, Первомайський район, с. Дмитрівка, вул. Леніна припинено за судовим рішенням. Судове рішення про припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом, 17.11.2011, Б-27/201-10, Господарський суд Харківської області.

Як вбачається зі змісту відповіді державного архіву Харківської області від 21 вересня 2018 року №01-29/т-3145, документи фермерського господарства «Григоров Валерій Миколайович», яке розташоване у селі Дмитрівка Куп-'янського-району Харківської області, не належать до зони комплектування Державного архіву Харківської області, на державне зберігання до архіву не надходили, місцезнаходження їх архіву « невідомо, тому надати довідку про стаж роботи позивача на посаді виконавчого директора вказаного господарства можливості немає.Проінформовано також, що згідно із Законом України «Про Національний архівний фонд та архівні установи» (2001р.) та Правил роботи архівних установ України, К., 2013 р., Державний архів Харківської області приймає на постійне державне зберігання документи Національного архівного фонду тільки від установ, підприємств та організацій, які перебувають у зоні його комплектування.

Документи фермерського господарства «Григоров Валерій Миколайович» Куп'янського району Харківської області не належать до зони комплектування Державного архіву Харківської області, тому надати затребувані відомості можливості немає.

Відповідно листа Первомайської районної державної адміністрації Харківської області № 01-28/131 від 30.08.2018 р. архівний відділ Первомайської районної державної адміністрації повідомляє, що документи Фермерського господарства «Григоров Валерій Миколайович» на зберігання до архівного відділу не надходили.

Відповідно до ст.3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб'єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб'єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв'язку з позовною вимогою, яка пред'являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов'язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним достатньо встановити відсутність у нього обов'язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові.

Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов'язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред'явленим позовом за наявності даних про те, що обов'язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Матеріалами справи та нормативними актами підтверджено, і цей факт визнається позивачем, що роботодавцем позивача було саме Фермерське господарство «Григоров Валерій Миколайович», яке є юридичною особою і саме це господарство мало бути належним відповідачем в справі за позовними вимогами позивача. Проте, позивач звернулась з позовом в суд до відповідача - державний архів Харківської області.

Позивачем не надано ані доказів перебування у трудових відносинах з відповідачем ані доказів того, що його права порушені відповідачем.

Проаналізувавши зміст Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 р., колегією суддів не встановлено обов'язків відповідача здійснювати внесення запису «про звільнення» в трудову книжку позивача. Хоча вказаних позовних вимог позивач не заявляв проте, зі змісту позовної заяви вбачається, що звертаючись до суду з вимогою про припинення договору з ФГ позивач бажає реалізувати своє право щодо внесення відповідного запису до трудової книжки.

Доводи позовної заяви про неможливість реалізувати своє право щодо внесення відповідного запису до трудової книжки не можуть бути підставою для пред'явлення позовних вимог до державного архіву Харківської області.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки державний архів Харківської області не є належним відповідачем у вказаній справі, підстав для задоволення позову до державного архіву Харківської області не має.

Крім того, ч. 1 ст. 59 ГК встановлено правило, що припинення суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених законами, - за рішенням суду.

Фермерське господарство «Григоров Валерій Миколайович визнано банкрутом та припинено згідно рішення Господарського суду Харківської області.

У відповідності до витягну з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань засновником юридичної особи є ОСОБА_5, ліквідатором по справі про банкрутство була ОСОБА_4

Відповідно до ст.. 25 Закону України «Про банкрутство» (в редакції чинній на момент визнання юридичної особи банкрутом) Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю.

Згідно ст.. 33 Закону України «Про банкрутство» (в редакції чинній на момент визнання юридичної особи банкрутом) звільнення працівників боржника може провадитися після порушення провадження у справі про банкрутство та призначення господарським судом розпорядника майна відповідно до вимог Кодексу законів про працю України з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Позивач був директором господарства яке визнано банкрутом але не скористався своїм правом бути звільненим в установленому порядку.

Враховуючи вище викладене судова колегія підстав для припинення трудового договору з юридичною особою діяльність якої припинена не вбачає, оскільки вказані вимоги суперечать нормам діючого цивільного процесуального законодавства, як такі що пред'явлені до неналежного відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування норм процесуального та матеріального права.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги посилався на п.2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 р., але обов'язок покладено на архів лише здійснювати запис в трудову книжку за наявності невірного запису в ній і за умови наявності відповідних документів в архіві. В даному випадку відсутні як запис у трудовій книжці так і документи в державному архіві. Тому ця норма не може бути застосована при вирішенні справи про припинення трудового договору.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови у позові на позивача. Отже, з ОСОБА_1 на користь Державного архіву Харківської області підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державного архіву Харківської області задовольнити.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 14 лютого 2019 року,-

скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного архіву Харківської області про припинення трудового договору відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2, паспорт серія НОМЕР_3 виданий Куп'янським МРВ УМВС України в Харківській області, 17.07.2001, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь державного архіву Харківської області (код ЄДРПОУ 3494422, МФО 820172, юридична адреса м. Харків, пр.. Московський, 7) судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири гривні) 80 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

Повний текст постанови

складено 3 травня 2019 року