ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/2142/19
Провадження № 2-а/636/107/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Гуменного З.І.,

за участю секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту народження дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою ( в подальшому уточненою) про встановлення факту народження ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь Автономної республіки Крим, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України, що визначена Верховною Радою України. При зверненні до відділу РАЦС з метою отримання свідоцтва про народження дитини їй було відмовлено, оскільки пред`явлений документ про народження виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Заявник у судове засідання не з`явилася, представника заявника за довіреністю ОСОБА_3 надав до суду заяву про підтримання заявлених вимог, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Представник заінтересованої особи - відділу ДРАЦС по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не з`явився, начальником відділу надана заява про розгляд справи за відсутності представника та відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами території України незалежно від місця проживання заявника.

Розпорядженням КМУ № 1085 від 07.11.2014 затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

До таких населених пунктів належить м. Сімферополь Автономної республіки Крим, на території якого 10.04.2019 народилась ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» із змінами, м. Сімферополь Автономної республіки Крим віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказане розпорядження набрало чинності 07.11.2014 року.

У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25.11.2014 та № 935/5 від 17.06.2014, всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами, не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01.12.2014 вважаються недійсними.

Таким чином, документи про народження, видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків.

Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України і інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно пункту 2 глави 1 розділу III «Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні», затверджених 18.10.2000 №52/5, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9.

За заявами громадян України, які переселилися з тимчасово окупованої території України, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

10 квітня 2019 року о 22 год. 22 хв. у стаціонарному відділенні Сімферопольського клінічного пологового будинку № 1 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, народила першу дитину - дівчинку вагою 2930 г, довжиною тіла 49 см, на підтвердження чого надано медичне свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 11.04.2019. Факт народження дитини зареєстровано у відділі реєстрації народження м. Сімферополь Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, батьками якої вказані: батько - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Однак свідоцтво про народження, видане цим органом, є недійсним. Доказів щодо перебування у шлюбі заявником не надано, хоча у медичному свідоцтві про народження дитини зазначено про перебування породіллі у зареєстрованому шлюбі .

Встановлення факту народження ОСОБА_2 має юридичне значення, оскільки свідоцтво про її народження, видане на тимчасово окупованій території України, є недійсним, і відділом ДРАЦС по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах ГТУЮ у Харківській області відмовлено у реєстрації народження дитини у зв`язку з пред`явленням заявником документу, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини.

Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

З урахуванням встановлених обставин, факт народження в м. Сімферополь Республіки Крим ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 дитини жіночої статі підтверджується наданими суду доказами.

Таким чином, вимоги заявника є обґрунтованими, оскільки надані нею докази достовірно свідчать про народження нею першої дитини жіночої статі у певний час і певному місті, тому вимоги підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 293, 294, 315-317, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_1 о 22 години 22 хвилини у м. Сімферополь Автономної республіки Крим першої дитини жіночої статі, вагою 2930 г, довжиною тіла 49 см.

Рішення допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в загальному апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Суддя -