Справа № 686/1387/19
Провадження № 2/686/1920/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

17.05.2019

17 травня 2019 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Перун А.М.,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 10300 грн. суми позики, 652,95 грн.-інфляційних нарахувань за весь час прострочення, 250 грн.-3% річних від простроченої суми, а всього 11202,95 грн.

В позові зазначила, що 30 серпня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики від 30.08.2017 року, на підставі якого передано грошові кошти в розмірі 10 300 грн. на строк до 28.02.2018 року. Позика за договором є безвідсотковою У визначений строк відповідач позики не повернув, що стало підставою звернення до суду. Позивач просив стягнути суму боргу 10 300 грн., 3% річних та інфляційні за днів прострочки, а також понесені витрати по сплаті судового збору 704,80 грн. та витрати на правову допомогу 7000 грн.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи за відсутності. Заперечень щодо заочного розгляду справи не висловлено. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами та постановити у справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

З матеріалів справи встановлено, що 30 серпня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики грошових коштів на загальну суму 10300 грн. на строк до 28.02.2018 року. Позика надавалась на безпроцентних умовах. Борг у визначений строк не повернуто.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до приписів ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

З огляду на викладене, суд виходить з того, що між сторонами була дотримана письмова форма договору позики, шляхом оформлення домовленості щодо передачі грошових коштів у сумі 10300 грн. єдиним документом. Факт передачі грошових коштів в розмірі 10 300 грн. підтверджено сторонами при підписані договору позики грошових коштів 30.08.2017 року

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов`язання, боржник повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних від простроченої суми 250 грн. та інфляційне збільшення боргу 652,95 грн., проте не наведено детальний розрахунок зазначених сум із визначенням порядку обрахунку.

Зважаючи на обов`язок позивача доводити обґрунтованість позовних вимог(ст.81 ЦПК), суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог в частині стягнення інфляційних та 3% річних від простроченої суми. Позовні вимоги щодо стягнення суми боргу в розмірі 10 300 грн. є підставними та доведеними.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, то слід зауважити, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).(ст.137 ЦПК).

Позивачем не представлено будь-яких доказів на підтвердження витрат на правову допомогу, тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача, пропорційно сумі задоволених вимог, відповідно до ст..141 ЦПК..

Керуючись ст. ст. 19, 42,43,48, 51, 81, 82,137,141, 263,280-282, 354 ЦПК , ст. ст.15,16, , 526, ,1046, 1049 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за позикою 10 300 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 648 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з ддня його проголошення.

Суддя Хмельницького міськрайонного суду З.А. Чевилюк