Номер справи 220/1307/19
Номер провадження2/220/382/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відкриття провадження у цивільній справі

24 травня 2019 року смт Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Яненко Г.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання батьківства,

BСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання батьківства.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю її такою, що підлягає залишенню без руху, для усунення її недоліків, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, згідно ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Тобто зазначеною статтею однозначно визначено, що відповідачем у справах даного виду позовного провадження є саме батько дитини і іншого тлумаченню дана норма не підлягає. Відтак ОСОБА_3 є неналежним відповідачем у даному спорі.

Відповідач ОСОБА_2 є громадянином Російської Федерації, про що свідчить копія його паспорта, долучена до матеріалів справи.

Згідно ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом України або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною радою України.

У ст. 76 ЗУ «Про міжнародне приватне право» перелічені випадки, коли суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом. Крім іншого, п. 4 вказаної статті закріплює, що однією з підстав для прийняття справи в провадження українськими судами є проживання позивача в Україні у справах про сплату аліментів або встановлення батьківства. При цьому законодавець не розширив цю норму випадками, коли йдеться про визнання батьківства іншою особою ніж чоловік який перебуває в зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини та записаний батьком в актовому записі про народження дитини.

Таким чином, з норм спеціального Закону України "Про міжнародне приватне право" вбачається те, що єдиним випадком, коли позивач - громадянин України, може звернутися до українського суду з позовом до одного з батьків, який є іноземцем, може мати місце тоді, коли такий відповідач має на території України постійне місце проживання або місце знаходження.

Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити найменування суду першої інстанції, до якого подається заява та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Тому, для звернення до суду з вимогами даної позовної заяви, позивачем насамперед слід зазначити та довести доказами, що відповідач має на території України постійне місце проживання або місце знаходження.

В зв`язку з викладеним позивачу слід в позовній заяві вказані недоліки усунути.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 175, 185 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання батьківства - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Г.М. Яненко