22-ц/812/885/19Єдиний унікальний номер судової справи: 489/1302/13-ц
Провадження № 22-ц/812/885/19 Суддя - доповідач апеляційної інстанції - Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів: Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

за участю: позивачки - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 ., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 квітня 2019 року, постановлену під головуванням судді - Коваленка І.В. в приміщенні того ж суду за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2013 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі від дня пред`явлення позову та одночасно просила стягнути аліменти за минулий час.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 лютого 2013, з індексацією відповідно до закону.

05 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про роз`яснення зазначеного рішення в частині «індексації суми аліментів відповідно до закону», посилаючись на те, що рішення суду в цій частині є незрозумілим та викликає труднощі при його виконанні Інгуським відділом ДВС, що є підставою для його роз`яснення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 квітня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2013 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на безпідставність оскаржуваної ухвали просила її скасувати та роз`яснити рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2013 року в частині «індексації суми аліментів відповідно до закону».

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 лютого 2013 року, з індексацією відповідно до закону (а.с.22).

На підставі вказаного рішення Ленінським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист, який на теперішній час перебуває на примусовому виконанні у Інгуському відділі ДВС (а.с.51-52).

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення вбачається, що вона фактично містить вимогу щодо визначення судом особи/органу, який має здійснювати індексацію аліментів, оскільки державним виконавцем розраховано заборгованість по аліментів без урахування індексації.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що рішення суду є зрозумілим та не містить недоліків, які б полягали в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, натомість в заяві про роз`яснення рішення суду ОСОБА_1 фактично порушує питання щодо визначення відповідальної особи - державного виконавця чи інших осіб, до компетенції якої віднесено обов`язок нарахування індексації на аліменти.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2013 року, оскільки зміст резолютивної частини рішення суду є зрозумілим і відповідає статті 184 СК України, в редакції чинній на момент його ухвалення, частиною другою якої було передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Таким законом є Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року у редакції Закону України № 491-ІV від 06.02.2003 року (надалі - Закон).

Так, під індексацією грошових доходів у законодавстві розуміється встановлений законами й іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексація проводиться з метою підтримки купівельної спроможності населення України в умовах підвищення цін на дотримання встановлених Конституцією гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України (ч. 1 ст. Закону).

За положеннями статті 2 Закону Індексації підлягають грошові доходи громадян, отримані ними в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі та інші грошові доходи, які визначені в законі.

Згідно ч. 5 Закону індексація розміру аліментів визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи (ст. 10 Закону).

Індексація має проводитися автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Такий порядок індексації передбачений у законодавстві на забезпечення інтересів одержувача аліментів для того, щоб йому не доводилося періодично подавати до суду вимоги про збільшення розміру аліментів у зв`язку з підвищенням цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року (надалі - Порядок).

Відповідно до пункту 6 Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадиться відповідні грошові виплати населенню, зокрема, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами-підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів з доходу їх платника.

Спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку (п. 13 Порядку).

За положеннями статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Порядок стягнення аліментів, передбачений статтею 71 Закону «Про виконавче провадження» де зазначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Як пояснила ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, до органу виконавчої служби щодо стягнення індексації розміру аліментів визначеного судом у твердій грошовій сумі вона не зверталася.

Таким чином, у разі виникнення після постановлення судового рішення щодо присудження аліментів у твердій грошовій сумі, окремого спору щодо індексації аліментів позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з самостійним позовом.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена без додержання норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, підстави для скасування оскаржуваної ухвали в апеляційній скарзі відсутні, а відтак апеляційна скарга на підставі ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова

Повний текст постанови складено 13 травня 2019 року.