ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 травня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/1893/18

Головуючий у першій інстанції Криворученко Д. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/390/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Онищенко О.І.,

секретар: Герасименко Ю.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2018 року, ухвалене в складі судді Криворученка Д.П., по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 ,

дата складання повного тексту: 02 січня 2019 року, м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та, з урахування уточнених позовних вимог, просив стягнути з ПАТ «СТ «Гарантія» 68084 грн. 18 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та з ОСОБА_2 1600 грн. у відшкодування витрат пов`язаних з проведенням експертного дослідження та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 червня 2017 року о 08 год. 50 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Sens», р.н. НОМЕР_1 , у м.Чернігові на перехресті доріг вул. Ціолковського і вул.Робітнича, не надав переваги в русі автомобілю марки «Daewoo Nexia», р.н. НОМЕР_2 під керуванням позивача, виїхав на перехрестя у безпосередній близькості від його автомобіля, внаслідок чого відбулося зіткнення. У результаті ДТП автомобіль марки «Daewoo Nexia», р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , зазнав значні механічні пошкодження. Згідно постанови Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03 серпня 2017 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу №478 від 06 грудня 2017 року та висновку додаткового експертного авто товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу №478/1 від 12 жовтня 2018 року ринкова вартість автомобіля «Daewoo-Nexia 1,5 GLE», р.н. НОМЕР_2 , без урахування пошкоджень отриманих у ДТП 29 червня 2017 року (вартість автомобіля до ДТП), станом на дату оцінки, складає 96090 грн. 52 коп., а ринкова вартість автомобіля з урахуванням пошкоджень отриманих у ДТП 29 червня 2017 року (вартість автомобіля після ДТП), станом на дату оцінки, складає 28006 грн. 34 коп. Таким чином матеріальні збитки завдані позивачу в результаті ДТП становлять 68084,18 грн. Оскільки на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів між ОСОБА_2 та ПАТ «СТ «Гарантія», то позивач просить стягнути збитки на його користь зі страхової компанії в повному обсязі.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди стороною позивача суду надано не було; позивач взагалі не подавав заяви до ПАТ «СТ «Гарантія» про виплату страхового відшкодування; позивач пред`явив вимогу про відшкодування йому витрат, пов`язаних з проведенням авто товарознавчих досліджень до ОСОБА_2 , який, як установлено судом, не є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на необґрунтованість та незаконність, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, задовольнивши його позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що матеріали страхової компанії не можуть бути належним доказом спростування свідчень відповідача ОСОБА_2 , які він надав у суді та страхова компанія надала не всі матеріли, які подані позивачем.

Також особа, яка подає апеляційну скаргу зазначає, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрите у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення і його будь-яким чином не спростовують пояснення ОСОБА_2 в частині порушення правил дорожнього руху та підтверджуються визнанням вини у скоєній дорожньо-транспортній пригоді.

На думку ОСОБА_1 , протокол управління патрульно-постової поліції про ДТП носить інформаційний характер про пригоду та будь-яким чином також не може спростувати пояснень ОСОБА_2 , який у відзиві на позовну заяву погоджується з вимогами позивача.

Крім того, особа, яка подає апеляційну скаргу зазначає, що страхова компанія ввела в оману спочатку позивача, ОСОБА_2 , а потім і суд щодо неподання заяви до неї про виплату страхового відшкодування, адже на підставі саме розгляду заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 страхова компанія відмовила їм у виплаті.

У наданий судом строк ПрАТ «СТ «Гарантія» подало відзив на апеляційну скаргу та просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відзив мотивований тим, що щодо ОСОБА_2 не складався протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, він не притягувався ні до адміністративної, ні до будь-якого іншого виду відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, які б призвели до пошкодження майна позивача. Рішення суду про встановлення вини ОСОБА_2 в порушення правил безпеки дорожнього руху, які призвели до пошкодження майна позивача також відсутні. Зазначення ОСОБА_2 в судовому засіданні про те, що саме він винуватий у спричиненні ДТП є більш як самообмовою, він не змін пояснити обставини пригоди та в чому саме полягає порушення ним правил дорожнього руху. Вважає, що надані страховиком на вимогу суду матеріали щодо ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб позивача, є належним та допустимим доказом по даній справі, а твердження, що страховиком надані не всі матеріали є голослівними. Крім того зазначає, що ОСОБА_1 був повідомлений про те, що він повинен подати страховику заяву про страхову виплату, однак подав її лише 29 жовтня 2018 року, що є окремою та самостійною підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, передбаченою п.37.1.4 Закону.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що власником автомобіля марки «DAEWOO NEXIA» р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії «СХМ» НОМЕР_3 (а.с.6), який 20 червня 2017 року уповноважив ОСОБА_1 продати за ціну та на умовах на власний розсуд належний йому на праві власності автомобіль марки «DAEWOO», моделі «NEXIA», для чого надав право, крім іншого: страхувати його, укладати, якщо в тому буде необхідність, від його імені правочини про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати страхове відшкодування, що підтверджується довіреністю, яка посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Костенко І.М. (а.с.41).

Власником автомобіля марки «ЗАЗ SENS» р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії «САТ» НОМЕР_4 (а.с.131).

Згідно постанови Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03 серпня 2017 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження наявними доказами по справі, зокрема поясненнями ОСОБА_1 в суді та показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , а письмові пояснення водія ОСОБА_2 долучені до матеріалів справи і схема місця ДТП суперечать іншим дослідженим судом доказам по справі. При розгляді даної справи судом було встановлено, що згідно протоколу серії БР № НОМЕР_5 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 29 червня 2017 року о 08 год. 50 хв., на перехресті вул.Ціолковського та вул.Робітнича керував автомобілем «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_6 , та виконуючи маневр обгін не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигнал про намір повороту ліворуч (розвороту), в результаті чого трапилось зіткнення з автомобілем ЗАЗ Sens, д.н.з. НОМЕР_1 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 14.2 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 виконував маневр обгін і що інший водій транспортного засобу рухався попереду по тій самій смузі, не знайшли свого підтвердження наявними доказами по справі, зокрема, поясненнями ОСОБА_1 в суді, показаннями допитаних у судовому засіданні свідків, фотографіями місця ДТП, а письмові пояснення водія ОСОБА_2 , долучені до матеріалів адміністративної справи, та схема ДТП суперечать іншим дослідженим судом доказам по справі (а.с.11-12).

Відповідно до вимог ч.6, ч.7 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Згідно полісу серії №АК/1856261 від 25 листопада 2016 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність, на час скоєння ДТП автомобілем марки «ЗАЗ SENS» р.н. НОМЕР_1 , була застрахована ОСОБА_2 в ПАТ «СТ «Гарантія», з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну у 100000 грн., розмір франшизи 0 грн. (а.с.111, 128)

Відповідно до Висновку експертного авто товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу №478 від 06 грудня 2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «DaewooNexia 1.5 GLE», р.н. НОМЕР_2 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 29 червня 2017 року, станом на дату оцінки 06 грудня 2017 року, з урахуванням суми ПДВ 20 % у вартості ремонтних матеріалів 2067 грн. 49 коп., з урахуванням суми ПДВ 20 % у вартості складників 10276 грн. 43 коп., складає: 101138 грн. 54 коп. Вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «Daewoo - Nexia 1.5 GLE» д.р. №АА64670Х, необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 29 червня 2017 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, станом на дату оцінки 06 грудня 2017 року, з урахуванням суми ПДВ 20 % у вартості ремонтних матеріалів 2067 грн. 49 коп., з урахуванням суми ПДВ 20 % у вартості складників 4767 грн. 37 коп., складає: 68084 грн. 18 коп. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля легкового «Daewoo - Nexia 1.5 GLE», р.н. НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП 29 червня 2017 року, прийнята рівною його ринковій вартості без урахування пошкоджень отриманих у ДТП, та станом на дату оцінки 06 грудня 2017 року, складає: 96090 грн. 52 коп. (а.с.13-40).

Згідно висновку додаткового експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу №478/1 від 12 жовтня 2018 року ринкова вартість автомобіля легкового «Daewoo - Nexia 1.5GLE», р.н. НОМЕР_2 , без урахування пошкоджень отриманих у ДТП 29 червня 2017 року (вартість автомобіля до ДТП), станом на дату оцінки 06 грудня 2017 року, складає: 96090 грн. 52 коп. Ринкова вартість автомобіля легкового «Daewoo - Nexia 1.5GLE», р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням пошкоджень отриманих у ДТП 29 червня 2017 року (вартість автомобіля після ДТП), станом на дату оцінки 06 грудня 2017 року, складає: 28006 грн. 34 коп. Різниця між ринковою вартістю автомобіля без урахування пошкоджень отриманих у ДТП 29 червня 2017 року (вартістю автомобіля до ДТП) та його ринковою вартістю з урахуванням пошкоджень отриманих у ДТП 29 червня 2017 року (вартістю автомобіля після ДТП), станом ні дату оцінки 06 грудня 2017 року, складає: 68084 грн. 18 коп. (а.с.84-90).

З заяви про страховий випадок №900-17, поданої 29 червня 2017 року ПАТ «СТ «Гарантія» заявником ОСОБА_1 вбачається, що ним викладені наступні обставини подій: «26 червня 2017 року о 08 год. 45 хв. він рухався по вулиці Ціолковського в сторону Шерстянки, по обабіч проїжджої частини стояли фури і він рухався ближче до центру дороги зі швидкістю 75 км/год по головній дорозі. З вулиці Робітнича, яка є другорядною дорогою, виїхав автомобіль «Деу Сенс», який пригальмував, а він продовжив рух далі по головній дорозі, і цей автомобіль в останню хвилину розпочав рух вперед, він вивернув кермо вліво, але автомобіль був вже дуже близько і сталося ДТП. Винним в ДТП вважає ОСОБА_2 » Даною заявою заявник попереджений про необхідність подати письмову заяву про страхову виплату (заяву про страхове відшкодування) (а.с.123), однак строк подання такої заяви не встановлено.

З заяви про страховий випадок НОМЕР_7 , поданої 30 червня 2017 року до ПрАТ «СТ «Гарантія» заявником ОСОБА_2 вбачається, що ним викладені наступні обставини подій: «26 червня 2017 року о 08 год. 50 хв. він керуючи автомобілем «ЗАЗ Сенс» р.н. НОМЕР_1 , рухався по вулиці Ціолковського в лівій смузі руху в напрямку перехрестя вулиць Ціолковського і Робітничої увімкнувши лівий поворот на перехресті, здійснював розворот попередньо зупинившись пропускаючи зустрічний транспорт. Пропустивши зустрічний транспорт почав маневр розвороту і в цей момент відчув сильний удар в ліве крило і колесо свого автомобіля, який здійснив автомобіль «Деу Нексія» р.н. НОМЕР_2 рухаючись зустрічною смугою у його напрямку руху. Вважає винним у ДТП водія автомобіля «Деу Нексія». Даною заявою заявник попереджений про необхідність подати письмову заяву про страхову виплату (заяву про страхове відшкодування) (а.с.127) про строк подання такої заяви також не попереджений.

Згідно листа від 30 жовтня 2017 року №2379/17 ПрАТ «СТ «Гарантія», у відповідь на їхні заяви, повідомила ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки відповідно до постанови Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03 серпня 2017 року провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а згідно пункту 32.1 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту», страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону (а.с.112, 136).

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду №816053 від 30 серпня 2017 року вбачається, що 29 червня 2017 року о 08 год. 50 хв. у м.Чернігові по вул.Робітнича - вул.Ціолковського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Daewoo Nexia» р.н. НОМЕР_8 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля марки «ЗАЗ SENS» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 ДТП сталося внаслідок порушення ОСОБА_1 п.14 ПДР та за фактом порушення складено адміністративний протокол за ст.124 КУпАП (а.с.134).

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 29 червня 2017 року до Управління патрульної поліції вбачається, що він рухався по вулиці Ціолковського, на перехресті вулиць Ціолковського і Робітничої розвертався, рухався від вулиці Івана Мазепи в бік вулиці Гагаріна. На (незрозумілий текст) виїхав (незрозумілий текст) автомобіль Део Нексія в результаті чого трапилось зіткнення (а.с.148).

Таким чином, судом встановлено, що пояснення ОСОБА_2 в день ДТП та під час подання заяви про ДТП до страхової компанії на наступний день відрізняються.

Згідно ч.1 с.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 5-7 даної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосується предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконані обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 1 статті 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «про страхування» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України «Про страхування»).

Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди.

Відсутність свої вини, згідно з вимогами частини другої статті 1166 ЦК України має довести особа, яка завдала шкоди.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Суд апеляційної дослідивши матеріали справи погоджується з доводами ОСОБА_1 , що обставини дорожньо-транспортної пригоди, які визнані сторонами, та дії позивача, що встановлені постановою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, вказують на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, в той же час ОСОБА_2 визнав свою вину в ДТП.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги, що матеріали страхової компанії, не можуть бути належним доказом спростування свідчень відповідача ОСОБА_2 ., що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрите у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення і це будь-яким чином не спростовується поясненнями ОСОБА_2 в частині порушення правил дорожнього руху та визнанням вини у скоєній дорожньо-транспортній пригоді, викликають сумніви, адже окрім свідчень даного відповідача також наявні письмові пояснення свідків в день ДТП, які не були взяті до уваги працівниками поліції при складанні протоколу.

Також приймаються до уваги доводи ОСОБА_1 , що протокол управління патрульно-постової поліції про ДТП носить інформаційний характер про пригоду та будь-яким чином також не може спростувати пояснень ОСОБА_2 , який у відзиві на позовну заяву погоджується з вимогами позивача.

Щодо доводів, що страхова компанія ввела в оману спочатку позивача, ОСОБА_2 , а потім і суд, щодо неподання заяви до неї про виплату страхового відшкодування, адже на підставі саме розгляду заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 страхова компанія відмовила їм у виплаті слід зазначити наступне.

У Законі України «Про захист прав споживачів» не визначено вичерпного переліку правових відносин, на які поширюється його дія, втім з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи з демократичних принципів цивільного судочинства і наявності в цивільних правовідносинах такої слабкої сторони, як фізична особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг, страхування тощо.

Вбачається, що подаючи заяви про страховий випадок як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 погодились, що мають подати письмову заяву про страхову виплату (заяву про страхове відшкодування), особою, яка має право на отримання страхового відшкодування. Однак, враховуючи що дане застереження не обмежено будь-яким строком у бланку заяви, та те, що заявники є слабкішою стороною, колегія суддів вважає, що слід застосувати Закону України «Про захист прав споживачів» в даному випадку та визнати, що сторони не були попереджені про строк подання заяви про страхове відшкодування та наслідки її неподання.

Крім того, колегія суддів зважає на повідомлення страхової компанії, направленої на адреси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування, яким страхова фактично відмовила у виплаті страхового відшкодування і нівелювала доцільність звернення сторін з заявою про страхове відшкодування.

В той же час, колегія суддів не приймає до уваги доводи ПрАТ «СТ «Гарантія» викладені у відзиві на апеляційну скаргу, оскільки вони спростовуються матеріалами справи. Зокрема, як вже було зазначено вище, ОСОБА_2 визнав вину в скоєному ДТП, відповідач не довів, що дані пояснення є само обмовою будь-якими іншими засобами доказування. Інші доводи відзиву спростовані вищевказаними матеріалами.

Аналіз вищезазначених норм права та матеріалів справи дає підстави для висновку, що власник автомобіля який постраждав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди може реалізувати своє право вимоги щодо відшкодування шкоди шляхом звернення з позовом лише до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність (висновок Великої Палати Верховного Суду, постанова від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц).

Таким чином, судова колегія зазначає, що у ПрАТ «СТ «Гарантія» у зв`язку з настанням страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди) виник обов`язок відшкодувати позивачу майнову шкоду у межах ліміту відповідальності, яка складається з відшкодування матеріальної шкоди в сумі 68084 грн. 18 коп. та відшкодування витрат на автотоварознавчі дослідження 1600 грн. (квитанція №83 від 06 грудня 2017 року на 1100 грн. (а.с.8) та квитанція №71 за 12 жовтня 2018 року в сумі 500 грн. (а.с.92)), а разом 69684 грн. 18 коп.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції, порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права.

Оскільки рішення суду відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що ухвалене судове рішення не відповідає вимогам та обставинам справи, тому підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню, оскільки покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, а тому у задоволенні позову до ОСОБА_2 слід відмовити.

Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково та стягнуто шкоду з ПрАТ «СТ «Гарантія», судовий збір в розмірі 1762 грн. за подачу позовної заяви (704 грн. 80 коп.) та апеляційної скарги (1057 грн. 20 коп.) підлягає стягненню з ПрАТ «СТ «Гарантія» на користь ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.4 ч.1 ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2018 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» (, юридична адреса: м.Київ, Печерський узвіз, 3) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) 68084 (шістдесят вісім тисяч вісімдесят чотири ) грн. 18 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 1600 (одну тисячу шістсот) грн. у відшкодування витрат на автотоварознавчі дослідження, а разом 69684 (шістдесят дев`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири ) грн. 18 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» (, юридична адреса: м.Київ, Печерський узвіз, 3) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) 1762 грн. у відшкодування судового збору.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 21 травня 2019 року.

Головуючий: Судді: