ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року

м.Суми

Справа №585/626/19

Номер провадження 22-ц/816/3333/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостик С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Собини О. І.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 березня 2019 року в складі судді Машини І.М., ухваленого у м. Ромни, повний текст якого складений 25 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів на утримання дітей.

Позовна заява обґрунтована тим, що до 20 серпня 2014 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Роменського районного суду Сумської області від 20 серпня 2014 року. Під час шлюбу в подружжя народилися діти, а саме: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ., батьком яких є відповідач.

На підставі рішення Роменського районного суду Сумської області від 03 квітня 2014 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі по 400 грн. на кожну дитину, починаючи стягнення з 04 березня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття.

В позовній заяві позивачка послалась на те, що суми стягуваних аліментів не достатньо для матеріального утримання дітей та зауважила, що відповідач добровільно не бере участі у додаткових витратах на дітей та приховує дійсний розмір свої доходів. Ураховуючи викладене ОСОБА_1 просила суд змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти з ОСОБА_2 на утримання трьох дітей у розмірі 50% від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з дня подання позовної заяви і до моменту досягнення дітьми повноліття та відкликати виконавчий лист № 2/585/383/17 від 14 квітня 2014 року.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів на утримання дітей, встановлений рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 серпня 2014 року по справі № 2585/855/14-ц. А саме, збільшино їх розмір до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Вказано, що виконавчий лист, виданий 18 квітня 2014 року Роменським міськрайонним судом Сумської області на підставі рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 квітня 2014 року у справі №585/855/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей підлягає відкликанню після вступу рішення в законну силу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачка оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність рішення суду першої інстанції обставинам справи та вимогам закону просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, тобто визначити розмір аліментів у частці 50% від заробітку відповідача.

Позивачка в доводах апеляційної скарги зазначила, що відповідач є працездатним, офіційно працевлаштованим та отримує заробітку плату, займається підприємницькою діяльністю, від якої має дохід, має задовільний стан здоров`я та не має інших дітей на утриманні

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 серпня 2014 року (а.с. 3).

Під час перебування сторін у шлюбі у них народилося троє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про їх народження, батьками яких записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 4-6).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 квітня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 400 гривень на кожну дитину, починаючи стягнення з 04 березня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 7-8).

Малолітні діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується Довідкою про склад сім`ї з місця реєстрації, виданою Управлінням адміністративних послуг Роменської міської ради за № 1325 від 09.02.2019 (а.с.9).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 працездатний, офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, має задовільний стан здоров`я, проживає в незареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, інших дітей на утриманні не має. Крім того, суд взяв до уваги те, що відповідач надав докази про перерахування на рахунок утримувача аліментів на трьох дітей з січня 2017 року по лютий 2019 року та те, що він не має заборгованості по сплаті аліментів. Ураховуючи викладене, суд вважав за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання трьох малолітніх дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з висновком суду в частині щодо визначення розміру аліментів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ст. 180 СК України йдеться про те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для збільшення раніше визначеного судовим рішенням розміру аліментів на утримання трьох малолітніх синів та зміну способу їх присудження. Зокрема, стягнутий рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 квітня 2014 року розмір аліментів у сумі 400 грн. не є необхідним та достатнім для того, щоб забезпечити гармонійний розвиток трьох неповнолітніх дітей.

Разом з тим, стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, суд першої інстанції в повній мірі не дослідив матеріального стану відповідача та не визначив розмір частки заробітку відповідача, який працює.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів та враховуючи, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років встановлений з січня 2019 року у сумі 2 027 грн, з 1 липня - 2 118 грн, та наявність обов`язку кожного із батьків утримувати дитину на належному рівні, а також з огляду на те, що відповідач офіційно працевлаштований, тому колегія суддів вважає, що визначений судом розмір аліментів є дещо заниженим.

Отже, ураховуючи, інтереси кожного із трьох малолітніх дітей відповідача, колегія суддів вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів на утримання трьох синів та визначити аліменти в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача, а не 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, як помилково вказав місцевий суд.

За таких обставин, коли суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини, що мають значення для справи, а його висновки не в повній мірі відповідають обставинам справи, тому рішення суду в частині визначення розміру аліментів необхідно змінити і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітної плати, щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Крім того, приймаючи до уваги, що апеляційна скарга задоволена, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 1152,60 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п.п. 1, 3; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 березня 2019 року в даній справі змінити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити.

Викласти абзац 2 резолютивної частини оскарженого рішення в наступній частині. Змінити спосіб стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дітей і стягнути з нього, в якого ідентифікаційний код - , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого в Роменському районному відділі МНС в Сумській області аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили, а не 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття, як визначив суд першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 1152,60 грн.

В іншій частині рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 березня 2019 року в даній справ залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 червня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик

Судді: В.І. Криворотенко

О.І. Собина