Провадження №2/523/1820/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань Щербан О.Д.,

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: відкрите акціонерне товариство «Одеський домобудівельний комбінат», дочірнє підприємство «Будівельне управління №2 «Відритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Одестрансбуд» та Управління капітального будівництва Одеської міської ради, про визнання недійсним договору про співробітництво по інвестуванню будівництва житлових будинків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: відкрите акціонерне товариство «Одеський домобудівельний комбінат» (далі ВАТ «ОДБК»), управління капітального будівництва Одеської міської ради (далі -УКБ), дочірнє підприємство «Будівельне управління №2 ВАТ Транспортного будівництва «Одестрансбуд» (далі ДП «БУ№2 ВАТ ТБ «Одестрансбуд») ВАТ «ОДБК», УКБ, ДП «БУ№2 ВАТ ТБ «Одестрансбуд», та просила визнати недійсним договір про співробітництво по інвестуванню будівництва житлових будинків від 16.03.2005 року, підписаний ДП «Жилбуд» ВАТ «ОДБК», в особі ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 ..

В обгрунтування свого позову ОСОБА_6 зазначила, що придбала квартиру на законних підставах, сплативши ДП «БУ№2 ВАТ ТБ «Одестрансбуд» через касу банку грошові кошти. Договір укладений з ОСОБА_3 вважає таким, що не відповідає вимогам закону, оскільки на час його складання права на продаж майнових прав не було ні у ВАТ «ОДБК», ні у ДП «Жилбуд». Таке право було отримано ВАТ «ОДБК» лише 07.04.2005 року після підписання протоколу розподілу загальної площі житлового будинку, за яким 20% житла надано УКБ, а 80% ВАТ «ОДБК», та відповідно виникло майнове право на ще не збудовані квартири, а також право продажу третім особам для залучення інвестицій.

В судовому засіданні представник ОСОБА_6 - ОСОБА_1 повністю підтримав позов та вказав на те, що позивач сплативши вартість квартири на законних підставах стала її власником, тоді як договір про співробітництво по інвестуванню будівництва житлових будинків від 16.03.2005 року є недійсним, оскільки відповідач не сплачував грошей та в підтвердження своїх доводів не надав належних доказів.

Відповідач ОСОБА_3 в засідання не з`явився і з заявами про відкладення розгляду справи не звертався, про причини неявки суд не повідомляв. Окремих письмових заперечень на позов ОСОБА_6 він не подавав. Ухвалою суду від 13.05.2019 р. залишено без розгляду первісний позов ОСОБА_3 до дочірнього підприємства «Жилбуд», відкритого акціонерного товариства «Одеський домобудівельний комбінат», Управління капітального будівництва Одеської міської ради, ОСОБА_2 , дочірнього підприємства «Будівельне управління №2 «Відритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Одестрансбуд» про визнання договору на співпрацю по інвестуванню будівництва дійсним, про визнання недійсними свідоцтва про право власності, витягу про державну реєстрацію прав, договору купівлі-продажу майнових прав та додатку №1, додаткової угоди, актів прийому-передачі, протоколу розподілення загальної житлової площі квартир, правочину від 13.08.2012 року, визнання права приватної власності на квартиру, виселення та вселення, та витребування майна. За змістом вказаного позову відповідач заперечував проти права ОСОБА_6 на квартиру.

Від третіх осіб ВАТ «ОДБК», УКБ, ДП «БУ№2 ВАТ ТБ «Одестрансбуд» заяв про відкладення розгляду справи не надходило, про причини неявки суд не повідомили.

В матеріалах справи є письмові пояснення представника відповідача ВАТ «ОДБК» в яких зазначено, що Договір про співробітництво з інвестування будівництва від 15.03.2005 року, укладений між ДП "Жилбуд" ВАТ «ОДБК» та ОСОБА_3 складений з порушенням норм чинного законодавства, є недійсним за наступних підстав. ВАТ "ОДБК" було засновником ДП "Жилбуд", а не ДП «Жилбуд» ВАТ «ОДБК». Відповідно до статуту ДП "Жилбуд" директор мав право укладати правочини на суму що не перевищують 50 % від вартості статутного фонду дочірнього підприємства, який складав 14 000,00 грн. Угоди, що перевищують 50 % від вартості статутного фонду підприємства потребували затвердження засновником ВАТ «ОДБК», однак угода з ОСОБА_3 не погоджувалась з ВАТ "ОДБК", і таким чином є не дійсною. У ДП «Жилбуд» відсутні будь-які права на квартиру, тому і права на відчуження не було. ОСОБА_3 та ДП "Жилбуд" не були учасниками інвестиційної діяльності з будівництва житлового будинок будівельний АДРЕСА_1 . Відповідно до укладеного договору підприємство зобов`язувалось виконати будівельно-монтажні роботи в житловому будинку за адресою: м. Одеса, МКР III4 1 АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , однак будівельно-монтажних робіт за вказаним будинком ДП "Жилбуд" не виконувало. Замовником будівництва є Одеська міська рада, яка як і ВАТ «ОДБК» , не передавала будь-яких прав на вказані квартири ДП "Жилбуд"та ОСОБА_3 .. Господарським судом Одеської області 28 листопада 2006 року у справі № 2/323 06 10489 за заявою ДП «Жилбуд» про визнання банкрутом було винесено ухвалу, якою затверджено звіт та ліквідаційний баланс ДП «Жилбуд», вирішено ліквідувати та припинити юридичну особу ДП „Жилбуд", виключити з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, вимоги, які не задоволені за недостатністю майна вирішено вважати погашеними. Станом на 26.06.2006 р. стан юридичної особи припинено. ВАТ «ОДБК» не укладало жодної угоди з ОСОБА_7 і після ліквідації ДП «Жилбуд» ніякого майна не було передано .

Від ДП «БУ №2 ВАТ ТБ «Одестрансбуд» в матеріалах справи міститься відзив за змістом якого підприємство позов ОСОБА_4 обгрунтованим. За договором від 16.08.2010 р. Управління капітального будівництва Одеської міської ради як замовник та ДП «БУ №2» ВАТ «Одестрансбуд» як підрядник, уклали договір підряду у капітальному будівництві, відповідно до якого ДП «БУ №2» ВАТ «Одестрансбуд» зобов`язувалось добудувати незавершений будівництвом жилий будинок АДРЕСА_3 . Відповідно до статті 13 зазначеного договору майнові права на 3067,78 кв.м. квартир, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_4 у зазначеному будинку передані ДП «БУ №2» ВАТ «Одестрансбуд» в рахунок сплати за виконані роботи. Відповідно до акту приймання передачі квартир від 09.07.2012 року, КП «Капітальне будівництво міста Одеси передало, а ДП «БУ №2» ВАТ «Одестрансбуд» прийняло в тому числі і квартиру АДРЕСА_4 для подальшого оформлення у власність інвестору. Таким чином, ОСОБА_8 на законних підставах набула право власності на квартиру.

Заслухавши представника позивача , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.06.2004 року Управління капітального будівництва Одеської міської ради у якості замовника з однієї сторони та ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» у якості Генерального підрядника з іншої сторони, уклали Інвестиційно-підрядний договір (а.с. 85-93 т.1), відповідно до умов якого замовник забезпечує розробку проектно-кошторисної документації, оформляє дозвіл на будівництво, забезпечує залучення інвестицій в об`ємі 20 %, здійснює нагляд за будівництвом та інші функції, а Генеральний підрядник забезпечує залучення інвестицій в об`ємі 80 % від вартості будівництва та загальної площі квартир об`єкта, згідно протоколу розподілу загальної площі квартир об`єкта (Додаток № 1), направляє їх на виконання будівельних робіт, забезпечує виконання робіт по будівництву об`єкта власними силами або з залученням субпідрядних організацій, виконує інші обов`язки.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягагли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як визначено в постанові КМУ від 01 серпня 2005 року № 668 «Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» джерела та порядок фінансування робіт, порядок розрахунків за виконані роботи є істотними умовами договору підряду в капітальному будівництві.

Як видно з п. 5.2.2 Інвестиційно-підрядного договору, об`єм та конкретні квартири, по яким ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» отримує право розпорядження та право залучати інвестиції, визначаються Додатком № 1 до інвестиційно-підрядного договору Протоколом розподілу загальної площі квартир об`єкта.

Відповідно до ст.876 ЦК України власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Як судом було встановлено 18.06.2004 року УКБ ОМР та ВАТ «ОДБК» підписали лише Інвестиційно-підрядний договір. Додаток № 1 до договору у формі протоколу розподілу загальної площі квартир не був підписаний, що вказує на відсутність домовленості на той момент між сторонами щодо виникнення у них майнових прав на ті чи інші квартири та щодо того, яка із сторін і по яким квартирам буде залучати інвестиції.

9 листопада 2004 року Головою правління ВАТ «ОДБК» ОСОБА_9 була видана довіреність (а.с.145 т.1) на ім`я директора дочірнього підприємства «Жилбуд» ОСОБА_10 В ОСОБА_11 Д. на право укладення договорів інвестування з третіми особами на певні квартири, у т.ч. на квартиру АДРЕСА_5 . Для цього ОСОБА_5 надано право підписувати договори від імені ВАТ «ОДБК» чи ДП «Жилбуд», отримувати грошові кошти від третіх осіб, вносити їх в касу ДП «Жилбуд» та інші повноваження.

Як було судом встановлено 16 березня 2005 року між дочірнім підприємством «Жилбуд» ВАТ «ОДБК», в особі директора ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 укладено договір про співробітництво по інвестуванню будівництва житлових будинків, за умовами якого ОСОБА_3 взяв на себе зобов`язання інвестувати на суму 177000 грн. квартиру АДРЕСА_6 , а ДП «Жилбуд» ВАТ «ОДБК» зобов`язується виконати будівельно-монтажні роботи в житловому будинку та після введення в експлуатацію передати у власність інвестору квартиру (а.с.143 т.1).

Згідно з копією квитанції до прибуткового касового ордера ОСОБА_12 Ю ОСОБА_11 М. в 2005 році сплатив вартість спірної квартири.

При цьому, суд звертає увагу на те, що оригінал витребуваної квитанції до суду так і не було надано позивачем, тоді як у представника позивача були підстави сумніватися щодо проведення такої оплати.

Отже, відповідно до вимог ч.11 ст.83 ЦПК України суд виключає даний доказ з числа доказів.

Згідно з умовами статуту ДП «Жилбуд» в редакції 2003 року належить на правах дочірнього підприємства ВАТ «ОДБК», створено з метою здійснення господарської діяльності, є юридичною особою (п.1.1). Згідно з п.2.2. засновник за своїм розсудом передає в користування дочірньому підприємству належні йому основні фонди й оборотні кошти для здійснення статутної діяльності, відчуження яких може здійснюватися тільки за рішенням ВАТ «ОДБК».

Постановою господарського суду Одеської області від 28 листопада 2006 року ДП «Жилбуд» ліквідовано.

16 серпня 2010 року Управління капітального будівництва Одеської міської ради як замовник та ДП «БУ №2» ВАТ «Одестрансбуд» як підрядник, уклали договір підряду у капітальному будівництві, відповідно до якого ДП «БУ №2» ВАТ «Одестрансбуд» зобов`язувалось добудувати незавершений будівництвом жилий будинок АДРЕСА_3 .

01.02.2012 року була складено договір підряду в капітальному будівництві «11-11/П між тими ж сторонам, нова редакція.

Відповідно до статті 13 зазначеного договору майнові права на квартиру АДРЕСА_4 у зазначеному будинку передані ДП «БУ №2» ВАТ «Одестрансбуд» в рахунок сплати за виконані роботи.

Відповідно до сертифікату серії НОМЕР_1 №0 Інспекція державного архіткртурно-будівельного контролю в Одеській області 21.12.2011 року засвідчила відповідність закінченого будівництвом обєкта, будівництво 10-ти поверхового 5-ти секційного житлового будинку АДРЕСА_3 мережами в АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_7 , загальною площею 18153.50 кв.м, проектній документації та підтвердила готовність до експлуатації (а.с.188 т.2)

Згідно з розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради №14р від 18.01.2012 р. визначено адресу будинку з будівельним номером НОМЕР_2 МКР АДРЕСА_8 НОМЕР_3 в житловому АДРЕСА_7 .

Як видно з акту приймання-передачі квартир від 09.07.2012 р. відповідно до п.п. 5.13 ст.5 «Особливі умови» договору про співпрацю №113-05/И від 12.12.2005 р. про залучення інвестицій в будівництво ж/б №19 (стр.) з інженерними мережами в мкр ІІІ-4-2 м/р Котовсього в м.Одесі, на підставі актів приймання -передачі майнових прав від 29.11.11;28.12.11р.;30.03.12р., КП «Капітальне будівництво міста Одеси» в особі директора ОСОБА_13 .В. передає, а ДП «БУ №2» ВАТ «Одестрансбуд» в особі начальника управління Ченкова Г.М. квартири АДРЕСА_9 № АДРЕСА_10 для подальшого оформлення у власність інвесторам (а.с.199 т.2).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України.

Розміщення інвестицій у будь-яких об`єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід`ємним правом інвестора і охороняється законом.

Інвестор самостійно визначає цілі, напрями, види й обсяги інвестицій, залучає для їх реалізації на договірній основі будь-яких учасників інвестиційної діяльності, у тому числі шляхом організації конкурсів і торгів.

За рішенням інвестора права володіння, користування і розпорядження інвестиціями, а також результатами їх здійснення можуть бути передані іншим громадянам та юридичним особам у порядку, встановленому законом. Взаємовідносини при такій передачі прав регулюються ними самостійно на основі договорів.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладання договорів, вибір партнерів, визначення зобов`язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб`єктів інвестиційної діяльності.

Інвестування та фінансування однієї квартири в об`єкті будівництва кількома інвесторами можливе виключно за умови укладення між ними договору в письмовій формі, в якому визначаються частка кожного інвестора та порядок внесення ним відповідної інвестиції.

Втручання державних органів та посадових осіб у реалізацію договірних відносин між суб`єктами інвестиційної діяльності зверх своєї компетенції не допускається.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про інвестиційну діяльність» держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав і законних інтересів її суб`єктів.

Умови договорів, укладених між суб`єктами інвестиційної діяльності, зберігають свою чинність на весь строк дії цих договорів і у випадках, коли після їх укладення законодавством (крім податкового, митного та валютного законодавства, а також законодавства з питань ліцензування певних видів господарської діяльності)встановлено умови, що погіршують становище суб`єктів або обмежують їх права, якщо вони не дійшли згоди про зміну умов договору.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог,які встановлені частиною першою-третьою,п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Частиною 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Згідно з нормами ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

17.09.2012 р. ОСОБА_8 було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_11 , на підставі договору купівлі-продажу майнових прав, додатку №1 , додаткової угоди до договору купівлі-продажу майнових прав від 17.12.2011 р. про новацію його у договір пайової участі від 20.12.2011 р., акта прийому- передачі від 27.07.2012 р. Право власності зареєстровано 28.09.2012 р.

Проаналізувавши встановлені правовідносини, суд прийшов до висновку, що підстав для визнання недійсним договору укладеного 16 березня 2005 року між дочірнім підприємством «Жилбуд» ВАТ «ОДБК», в особі директора ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 про співробітництво по інвестуванню будівництва житлових будинків не має, оскільки ОСОБА_4 не є стороною вказаного договору, право власності на квартиру зареєстровано за нею, а оспорюваний договір інвестування не тягне для власника квартири жодних правових наслідків, тому не впливає на права та обов`язки позивача.

Керуючись ст.ст. 12,13,76-81,89, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: відкрите акціонерне товариство «Одеський домобудівельний комбінат», дочірнє підприємство «Будівельне управління №2 «Відритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Одестрансбуд» та Управління капітального будівництва Одеської міської ради, про визнання недійсним договору про співробітництво по інвестуванню будівництва житлових будинків - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23.05.2019 р.

Суддя: