ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1423/18
Провадження №2/477/93/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання - Бітюковою С.В.,

за участю:

позивачки - ОСОБА_3 , її представника - ОСОБА_2 ,

представників відповідача - Грушевської В.А., Заторської І.М.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до садівничого товариства «Еліта» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки виплати,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2018 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути із садівничого товариства «Еліта» (далі - СТ «Еліта» або Товариство) на свою користь заборгованість із заробітної плати в сумі 1600 грн. та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку - по 25 червня 2018 року в сумі 21018 грн. 18 коп.

В обґрунтування заявленого позову вказувала наступне.

10 квітня 2017 року вона була прийнята на посаду бухгалтера СТ «Еліта» за сумісництвом згідно наказу № 3 від 10 квітня 2017 року, про що між нею та головою Товариства Грушевською В.А. в той же день був укладений трудовий договір та визначені обов`язки бухгалтера відповідно до протоколу розподілу обов`язків від 10 квітня 2017 року.

Однак 07 травня 2017 року голова СТ «Еліта» повідомила їй про звільнення без будь-яких підстав, про що вона проінформувала відповідною заявою голову ревізійної комісії СТ «Еліта» ОСОБА_6 ., вказавши у заяві про порушення трудового законодавства, та передала йому бухгалтерські документи.

Із наказом про звільнення її ніхто не ознайомив і заробітну плату за час роботи бухгалтером в цьому товаристві з 10 квітня по 14 травня 2017 року виплачено не було, що є порушенням ст. 116 КЗпроП України. В зв`язку з цим, згідно з положеннями ст. 117 цього ж кодексу, просила стягнути середній заробіток за весь час затримки з врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08 лютого 1995 року.

При цьому вказувала, що згідно рішення загальних зборів Товариства від 25 березня 2017 року їй була встановлена заробітна плата за неповний робочий день - 1600 грн. В квітні 2017 року нею було відпрацьовано 15 робочих днів, у травні 2017 року - 7 робочих днів, а всього 22 дня, тому, з врахуванням щоденного заробітку в розмірі 72 грн. 73 коп. загальна сума затримки складає 2018 грн. 18 коп. = = 1600 грн. : 22 дня х 289 днів (з 14 травня 2017 року по 25 червня 2018 року).

В подальшому під час підготовчого провадження збільшила свої вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки із виплати заробітної плати та просила стягнути з відповідача суму цієї затримки в розмірі 25890 грн. 90 коп. за період з 14 травня 2017 року по 15 листопада 2018 року - за 356 днів.

Представником відповідача був поданий відзив на позовну заяву, в якій вона просила відмовити в задоволенні позову, оскільки ОСОБА_3 не працювала офіційно бухгалтером в СТ «Еліта», на підтвердження чому є акт ревізійної комісії. Заяви про прийняття на роботу вона не подавала, в журналі реєстрації наказів відсутній запис про видачу наказу про її прийняття на посаду, трудова книжка нею не передавалася і запису в ній про її роботу в СТ «Еліта» вчинено не було. Також вказувала, що наказ про прийняття на посаду бухгалтера вона сама склала, тобто підробила, так як раніше мала доступ до бухгалтерських документів та печатки товариства, бо неофіційно допомагала у ведення бухгалтерського обліку, але відсутність в заяві про прийняття на роботу резолюції керівника підтверджує підробку нею документів про оформлення праці в СТ «Еліта».

Крім того, посилалася, що позивачкою пропущено строк позовної давності для пред`явлення до суду заявленого нею позову, який визначено ст. 233 КЗпроП України у три місяці з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - у місячний строк з дня вручення наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Позивачкою було подано відповідь на відзив, в якому вона вказала про безпідставність посилань на відсутність записів про її роботу у трудовій книжці, оскільки в СТ «Еліта» вона працювала за сумісництвом, тому згідно з п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджених спільним наказом Мінпраці, Мінюсту і Мінсоцзахситу населення від 29 липня 1993 року № 58, на осіб, які працюють за сумісництво, трудові книжки ведуться тільки за місцем основної роботи. Наявність у неї бухгалтерських документів, які вона потім наприкінці роботи передала голові ревізійної комісії, підтверджує виконання нею роботи бухгалтера, а печатка СТ «Еліта» завжди знаходилася у його голови - Грушевської В.А., тому її посилання про підробку документів щодо прийняття на роботу безпідставні. Також вказала, що з позовом про стягнення заробітної плати вона не обмежена будь-яким строком, що передбачено ч. 2 ст. 233 КЗпроП України. Щодо підтвердження прийняття на роботу бухгалтером СТ «Еліта» є довідка Вітовського відділення Баштанської об`єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФІ у Миколаївській області з доданою до неї копією повідомлення СТ «Еліта» про прийняття її на роботу.

В подальшому, по завершенню підготовчого провадження, позивачкою було подано заяву про збільшення вимог в частині стягнення затримки із виплати заборгованості по заробітній платі в розмірі 31201 грн. 17 коп. за період з 14 травня 2017 року по 19 лютого 2019 року. Однак ухвалою від 19 лютого 2019 року судом було відмовлено в прийнятті збільшення вимог, оскільки це було вчинено в порушення вимог ст. 49 ЦПК України після завершення підготовчого провадження.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити з тих же підстав, що й були зазначені ними у позові та відповіді на відзив.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні, вказуючи, що ОСОБА_3 офіційно не працювала в СТ «Еліта», а документи про прийняття на посаду бухгалтера Товариства підробила, в той же час його головою цей факт був виявлений і 17 квітня 2017 року вона подала до податкового органу повідомлення про скасування поданого ОСОБА_3 повідомлення, тому будь-яких нарахувань по заробітній платі їй не проводилася і не нараховувалося, через це її вимоги безпідставні.

Суд, заслухавши пояснення та посилання учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, встановив наступні правовідносини та прийшов до викладеного нижче висновку.

Відповідно до ст. 21 КЗпроП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Згідно зі ст. 23 КЗпроП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Статтею 24 КЗпроП України визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

На підтвердження прийняття на посаду бухгалтера СТ «Еліта» нею було надано суду наступні докази:

-лист Вітовського відділення Баштанського ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області від 08 червня 2018 року з доданою копією повідомленням від 10 квітня 2017 року про прийняття її на роботу до СТ «Еліта»;

-акт приймання-передачі документів бухобліку СТ «Еліта», відповідно до якого голова ревізійної комісії ОСОБА_6 . 14 травня 2017 року прийняв касові книги за 2016-2017 роки в кількості 5-ти штук, два диска з електронним підписом і печаткою, прибуткові касові ордера з 01 січня 21016 року по 30 квітня 2017 року, документи зі звітністю за 2016 рік в податкову, звіти в РЕС за 2016 рік, дві папки з попередніми звітами, а також заявою поданою ОСОБА_6 про порушення ведення бухгалтерського обліку;

-протокол розподілу обов`язків від 10 квітня 2017 року між СТ «Еліта» та бухгалтером ОСОБА_3 ;

-трудовий договір від 10 квітня 2017 року між нею та СТ «Еліта», відповідно до якого вона була прийнята на роботу бухгалтера за сумісництвом;

-наказ № 3 та наказ № 4 від 10 квітня 2017 року про прийняття її на роботу бухгалтером СТ «Еліта» та про затвердження режиму роботу;

-заява ОСОБА_7 до СТ «Еліта» про прийняття її на роботу від 07 квітня 2017 року.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Для визначення факту трудових відносин на підставі трудового договору необхідна наявність одночасно таких умов: виконання роботи, передбаченої договором з боку робітника з додержанням правил внутрішнього трудового розпорядку та оплата його праці, згідно умов договору з боку власника, або підтвердження факту фактичного допуску позивача до роботи.

Відповідно до ст. 48 КЗпроП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснення, що згідно зі ст. 24 КЗпроП України, укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу.

Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу.

До того ж, у разі роботи працівника за трудовим договором з боку власника здійснюється оплата за його працю.

Згідно зі статтею 94 КЗпроП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Аналогічне визначення заробітної плати міститься й у статті 1 Закону України "Про оплату праці".

При цьому, відповідно до ст. 110 КЗпроП України, при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати.

Згідно ст.29 Закону України „Про оплату праці, при укладанні працівником трудового договору (контракту), роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ч.2 ст. 31 цього Закону, роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому за правилами, встановленими Постановою Правління Національного банку України" від 15 грудня 2004 року № 637 „Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні"

Усі перелічені документи щодо позивача, у тому числі наказ про розмір заробітної плати, видаткові відомості з виплати заробітної плати, у відповідача відсутні, а позивач не надала необхідних доказів про їх наявність.

Окрім цього, у відповідача відсутні, а позивачем не надані табелі графіку виходів на роботу позивача

Крім того, відповідно до ч.1 ст.11 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об`єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Виходячи з зазначеної норми закону, відповідач здійснює на користь своїх працівників відрахування до Державного пенсійного фонду України, а також, відповідно до Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - нарахування та утримання до фондів соціального страхування.

Слід відмітити, що СТ «Еліта» є обслуговуючим кооперативом, права і обов`язки та відповідальність його членів регулюються Законом України "Про кооперацію" та його статутом.

Остання редакція його статуту була затверджена рішенням загальних зборів членів 26 листопада 2016 року, який зареєстрований у відповідному законному порядку.

Відповідно до п. 4.5 статуту СТ «Еліта» до виключних прав загальних зборів/зборів уповноважених його членів є прийняття положення про оплату праці найманих працівників та встановлення розмірів оплатита тривалість відпустки згідно законодавства України про оплати праці та відпусток.

Згідно з п. 4.36 цього ж статуту бухгалтер є найманим робітником, який має відповідну освіту, несе повну відповідальність за законодавством до обліку та звітності згідно законів України.

Пунктом 4.37 статуту Товариства передбачено, що його бухгалтер приймається на роботу головою правління з обов`язковим укладенням договору про матеріальну відповідальність. Функції бухгалтера визначаються посадовою інструкцією та Правилами внутрішнього розпорядку товариства.

Однак достовірних доказів про прийняття загальними зборами СТ «Еліта» рішення щодо прийняття на роботу бухгалтером ОСОБА_8 суду не представлено, як не представлено і договору про її повну матеріальну відповідальність, посадову інструкцію та штатний розклад.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 підтвердили, що рішення загальних зборів СТ «Еліта» про прийняття на роботу його бухгалтером ОСОБА_8 не приймалося.

Пояснення свідків позивачки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на підтвердження позовних вимог і на підтвердження наявності рішення зборів СТ «Еліта» про прийняття позивачки на роботу бухгалтером суд не може прийняти як безсумнівні, оскільки вони не підтверджені наявністю самого документального рішення про це, а також вони не підтвердили, що вона фактично виконувала обов`язки бухгалтера в період з 10 квітня по 07 травня 2017 року.

Таким чином суду не було представлено доказів того, що позивачка фактично та офіційно виконувала обов`язки та роботу бухгалтера СТ «Еліта», як наприклад, складала та подавала звіти, вела бухгалтерську документацію, їй нараховувалася заробітна плата, відносно неї були подані дані до органів Пенсійного фонду України та органів з тимчасової втрати працездатності тощо, а також взагалі не було підтверджено наявність рішення загальних зборів Товариства про прийняття її на роботу, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Подані позивачкою письмові документи про укладення трудових відносин суд не може прийняти як беззаперечні та безсумнівні докази позовних вимог, так як вони спростовуються вище викладеним, в тому числі в заяві ОСОБА_8 про прийняття на роботу відсутня резолюція голови правління Товариства, відсутній штатний розклад і визначений розмір заробітної плати, відсутній договір про повну матеріальну відповідальність, а також спростовуються актами СТ «Еліта» від 24 вересня, 25 вересня, 10 жовтня 2018 року.

Посилання сторін щодо необхідності застосування позовної давності до правовідносин у справі суд не розглядає, оскільки вони підлягають застосуванню у разі підтвердження обґрунтованості позовних вимог, чого судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати з відповідача на користь позивача не стягуються.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до садівничого товариства "Еліта" про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 1600 грн. та стягнення середнього заробітку за час затримки з її виплати за період з 14 травня 2017 року по 15 листопада 2018 року в сумі 25 890 грн. 90 коп. - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів після складання повного тексту рішення.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, його повний текст був складений на 01 квітня 2019 року.

Суддя Р.В. Козаченко