Справа № 562/1536/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2019 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді Ємельянової Л.В.

з участю секретаря Аврамчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макаренко Анни Сергіївни,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Царичанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Макаренко А.С. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 22 серпня 2018 року.

Обгрунтовуючи скаргу зазначає, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2017 року з СВК "Горинь" () на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по заробітній платі за період з травня 2010 року по вересень 2015 року в сумі 19803 грн. 59 коп., грошову компенсацію за невикористані відпустки в сумі 11639 грн. 16 коп. та моральну шкоду в сумі 3000 грн.

23 травня 2018 року державним виконавцем Царичанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Макаренко А.С. винесену постанову про відкриття виконавчого провадження. Накладено арешт на майно боржника.

22 серпня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Вказана постанова була отримана нею 01 вересня 2018 року.

Вважає, що постанова державного виконавця винесена з прушенням норм законодавства, оскільки згідно ч.2 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" про наявність обставин, зазначених у п.п.2-6 ч.1 ст.37 цього Закону, виконавець складає відповідний акт. Однак, жодних актів державним виконавцем не було складено. Їй відомо про те, що в ПАТ "Кредобанк" на рахунках у боржника знаходяться кошти, однак державний виконавець не вчинив дій , які були б спрямовані на виконання рішення суду про стягнення з СВК "Горинь" коштів на її користь.

Просить суд визнати дії державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макаренко А.С. щодо повернення виконавчого листа №562/1536/17, виданого 27.10.2017р. Здолбунівським районном судом Рівненської області, неправомірними та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22 серпня 2018 року у виконавчому провадженні ВП № 56459245.

Від скаржника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги скарги підтримує в повному об`ємі, просить задовольнити.

У заяві на ім`я суду виконуючий обов`язки начальника Царичанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області просить розглянути справу без участі представника ДВС.

Представник боржника СВК "Горинь" у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2017 року з СВК "Горинь" () на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по заробітній платі за період з травня 2010 року по вересень 2015 року в сумі 19803 грн. 59 коп., грошову компенсацію за невикористані відпустки в сумі 11639 грн. 16 коп. та моральну шкоду в сумі 14000 грн.

На підставі виконавчого листа № 562/1536/17, виданого Здолбунівським районним судом Рівненської області, старшим державним виконавцем Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макаренко А.С. відкрите виконавче провадження, що стверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 56459245 від 23 травня 2018 року.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ст. 18 ЦПК України).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При цьому судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльністю державного виконавця регламентовано розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

У п.3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" судам роз`яснено, що при розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Постановою старшого державного виконавця Царичанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Макаренко А.С. від 22 серпня 2018 року виконавчий лист повернуто стягувачу з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.ст.447-451 ЦПК України предметом дослідження суду за скаргою сторони виконавчого провадження є дії чи бездіяльність, рішення державного виконавця під час виконання судового рішення та їх відповідність вимогам закону.

Пунктом 2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Згідно положень ч.2 ст.36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Частиною 8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Матеріали справи не містять доказів проведення державним виконавцем перевірок з періодичністю, встановленою ч.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження".

Державним виконавцем не надано доказів на підтвердження того, що у виконавчому проваджені №56459245 було належно перевірено майновий стан боржника та виконано всі виконавчі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

Права та обов`язки державного виконавця чітко визначені ст.18 Закону України "Про виконавче провадження".

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем вжито не всіх заходів щодо примусового виконання рішення суду та станом на 22 серпня 2018 року були відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макаренко Анни Сергіївни щодо повернення стягувачеві виконавчого листа № 562/1536/17, виданого 27 жовтня 2017 року Здолбунівським районним судом Рівненської області.

Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 22 серпня 2018 року, винесену старшим державним виконавцем Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макаренко Анною Сергіївною увиконавчому провадженні ВП № 56459245 скасувати.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

С у д д я