Справа № 419/334/19
Провадження № 2/419/251/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Мартинюка В.Б.,

за участю секретаря Московченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі та стягнення витрат на їх утримання -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі та стягнення витрат на їх утримання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 06.08.2005 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 Відповідач життям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

На підставі вищенаведеного, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 гривень, щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1500 гривень, щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Окрім того стягнути додаткові витрати на оздоровлення у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в сумі 3000 гривень. Додаткові витрати на утримання дітей не визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судовим розглядом встановлено, що 06.08.2005 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 7-8). Перебування дітей ОСОБА_3, та ОСОБА_4 на обліку в групі ЧТХ по ГРВІ підтверджується довідками виданими «Новоайдарським ЦПМСД» (а. с. 11-12). Відповідач життям дітей не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає.

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВРN 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 18 постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідач є працездатною особою. Відомості про матеріальне становище відповідача, наявності у нього інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 років з розрахунку на місяць з "01" січня 2019 року становить 2027 грн.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи матеріальне становище позивача, потреби дітей у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей матері, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання кожної дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, щомісяця, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Що стосується витрат на оздоровлення у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісяця, суд вважає в цій частині позовних вимог слід відмовити у звязку з тим, що позивач не надав жодних підтверджень які обґрунтовують фактично зазнані або передбачувані витрати.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачі при подачі позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір», тому відповідач має компенсувати в дохід держави судовий збір, який складає 768,40 грн.

Відповідно до ст. ст. 179, 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265,430 ЦПК України ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі та стягнення витрат на їх утримання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 і/н, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, провулок. Гагаріна, буд. 25, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, провулок. Гагаріна, буд. 25, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, щомісяця, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, щомісяця, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити в звязку з необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 і/н судовий збір у розмірі, встановленому ЗУ Про судовий збір, тобто 768,40 грн, на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО):899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В.Б. Мартинюк