Дата документу 22.04.2019
Справа № 501/2498/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року місто Чорноморськ Одеської області.

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Смирнова В.В.

за участі секретаря судового засідання - Кочкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморськ цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2 ,

вимоги позивача: про поділ майна, що перебуває в спільній частковій власності,

учасники справи;

позивача - ОСОБА_1. ,

представник позивача - ОСОБА_3 .,

представник відповідача - ОСОБА_6 .,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

ВСТАНОВИВ:

І.виклад позиції позивача та відповідача.

26.10.2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), який в подальшому уточнила та остаточно просила:

1. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 22/50 частки, а за ОСОБА_2 - на 3/25 частки житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - та в цілому складається з житлового будинку - літ.»А», загальною площею 93,1 кв.м., житловою площею 46,9 кв.м., та господарських будівель: сараїв - літ. «З,И», вбиральні - літ. «Н», літньої кухні - літ. «О», навісу - літ. «о», літнього душу - літ. «П», навіс - літ. «Р», навіс - літ. «С», навіс - літ. «Т», воріт № 1, огорожі № 2, цистерни № 3, воріт № 4

.2 .Поділити житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями між співвласниками в натурі шляхом виділення:

ОСОБА_122 /25 частки, що складаються:

-із житлового будинку літ. «А» квартиру № 2:

2-1 - коридор площею 5,2 кв.м.;

2-2 - передпокій площею 9,1 кв.м.;

2-3 - парна площею 9,1 кв.м.;

2-4 - житлова кімната площею 14,5 кв.м.;

2-5 - житлова кімнати площею 16,3 кв.м.;

2-6 - санвузол площею 3,1 кв.м.,

2-7 - кухня площею 9,3 кв.м.;

Всього по квартирі 2 загальна площа квартири - 62,7 кв.м., в т.ч. житлова площа квартири - 30,8 кв.м.

- по господарських спорудах і будівлях:

сарай «З»;

сарай літ. «И»;

вбиральні літ. «Н»;

літня кухня літ.«О»;

навіс літ. «о»;

літній душ літ. «П»;

навіс літ. «Р»;

навіс літ. «С»;

навіс літ.«Т»;

ворота № 1, цистерну № 3.

ОСОБА_2 3/25 частки, що складається з житлового будинку літ. «А» квартира № 1:

1-1 коридор площею 6,3 кв.м.;

1-2 житлова кімната площею 16,1 кв.м.;

1-3 кухня площею 8,0 кв.м.

Всього по квартирі 1 загальна площа 30,4 кв.м., житлова 16,1 кв.м.

По господарських будівлях і спорудах:

огорожа № 2;

ворота № 4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі судового збору за пред`явлення позову та забезпечення доказів в сумі 8978,56 грн., а також витрати за проведення судової експертизи в сумі 6833,76 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн. (а.с.3-4, 187-192).

16.07.2018 р. ОСОБА_2 подав суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (а.с. 169-174).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

26.10.2016 р. позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву про відстрочення сплати судового збору в повному обсязі (а.с. 49).

26.10.2016 р. позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву про витребування матеріалів технічної інвентаризації житлового будинку з господарськими спорудами (а.с. 50).

26.10.2016 р. позивачка ОСОБА_1 подано заяву про призначення судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 51-52, 105-108).

27.01.2017 р. відповідач ОСОБА_2 подав суду заяву, в якій останній виклав питання, які слід поставити на вирішення судовому експерту (а.с. 69-72).

16.07.2018 р. і 17.12.2018 р. відповідач ОСОБА_2 подав суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (а.с. 169-174, 203-209).

16.07.2018 р. відповідач ОСОБА_2 подав заяву про залучення третьої особи ОСОБА_8 (а.с. 16-177).

14.11.2018 р. відповідач ОСОБА_2 подав заяву про залучення третьої особи Православного приходу Покрови Пресвятої Богородиці м.Іллічівська Одеської Єпархії Української православної церкви (а.с. 182-184).

17.12.2018 р. відповідач ОСОБА_2 подав заяву про витребування у виконкому Чорноморської міської ради Одеської області та у відділі державного архітектурно-будівельного контролю документи, якими оформлено згоду ОСОБА_2 на проведення реконструкції.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

03.11.2016 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області відкрито провадження по справі (а.с. 58).

22.02.2017 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області витребувано з КП «Бюро технічної інвентаризації м.Іллічівська» документи інвентаризаційної справи житлового будинку та призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу (а.с. 114-116).

10.05.2018 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області провадження у справі відновлено (а.с. 162).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

1.Матеріалами справи підтверджено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Іллічівської міської державної нотаріальної контори Бурлаченко І .К. 24 грудня 2005 року та зареєстрованого в реєстрі за № 5367, ОСОБА_1 успадкувала 21/50 частини житлового будинку з господарчими спорудами, що складається в цілому з одного житлового бутового будинку, жилою площею - 46,6 кв.м., що розташований на земельній ділянці приватної власності, розміром 0,20 га, з господарчими спорудами: «Д» - літній душ; «Ж,З,И,Л» - сараї; «» - навіс; «М» - вбиральня, № 1-4 - дворові споруди, що знаходиться в АДРЕСА_1. У користування спадкоємиці переходить із приміщень житлового будинку літ.»А»: 2-4 (1-4) - жила - 16,1 кв.м., літ. «А1»: 2-3 - жила - 14,4 кв.м., Ѕ частка забору літ. № 2, літ. «а», літ. «а1».

2. Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи № 2565 встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 10.05.1989 року,вданого на підстав рішення виконкому Іллічівської міської ради № 297 від 20.04.1989 р., житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходився в АДРЕСА_1 , належав голові колгоспного двору ОСОБА_11 т(а.с. 19-20 інвентаризаційної справи).

3. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Іллічівською міською державною нотаріальною конторою 30.10.1991 р. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-5233, ОСОБА_12 продав ОСОБА_13 . ј частину будинку з відповідною частиною господарчих споруд, що знаходиться у АДРЕСА_1 . У користування покупця переходять з зазначеної на плані літ. «А» 2-1 жила 14,4 кв.м., 1/2 літ. «№2» забор (а.с. 38-39 інвентаризаційної справи).

4. Згідно розпорядження голови міської адміністрації № 224 від 24.03.1993 р. визнано право власності за ОСОБА_13 на самовільно побудовані споруди: сені «А», тамбур «аІ», сараї «З» та «Л», кладова-сарай «И», навіс «К» (а.с. 50 інвентаризаційної справи).

5. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області З.І. Стрижак та зареєстрованого в реєстрі за № 444, ОСОБА_11 продав ОСОБА_13. 17/100 частин житлового домобудування з господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . У користування покупця переходить з житлового будинку літ. «А» приміщення 1-4 - житлова, площею 16,1 кв.м. (а.с. 59 інвентаризаційної справи).

6. Згідно розрахунку часток, частка ОСОБА_12 склала 29/50 частин домобудування (1 - ј - 17/100), частка ОСОБА_13, - 21/50 частин (17/100 + ј) домобудування АДРЕСА_1 (а.с. 56 інвентаризаційної справи).

7. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 12.08.2998 р. ОСОБА_13 на підставі рішення виконкому Іллічівської міської ради від 30.10.1997 р. № 510, ОСОБА_13 . належала земельна ділянка розташована на території Іллічівської міської ради АДРЕСА_1 (а.с. 61 інвентаризаційної справи).

8. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.10.2002 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2788, після смерті ОСОБА_12 спадкове майно, що складається з 29/50 частин жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , успадкував його брат ОСОБА_16 (а.с. 71 інвентаризаційної справи).

9. Відповідно до договору міни, укладеного 9 липня 2005 року між ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Стрижак З.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 3949, ОСОБА_17 набув у власність 29/50 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , і складається в цілому з одного бутового будинку літ. «А», літній душ літ. «Д», сараї «Ж,З,И,Л», навіс літ. «К», вбиральня літ. «М», № 1-4 дворові споруди, житловою площею - 46,6 кв.м., площа будинку - 75,6 кв.м., що розташований на земельній ділянці комунальної власності Іллічівської міської ради розміром 2025 кв.м. Частина житлового будинку розташована на земельній ділянці комунальної власності розміром 0,011 га. (а.с. 88-89 інвентаризаційної справи).

10. Згідно договору міни, укладеного 04 серпня 2005 року між ОСОБА_17 і ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу З.І. Стрижак та зареєстрованого в реєстрі за № 4719, ОСОБА_2 набув у власність 29/50 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , і складається в цілому з одного бутового будинку літ. «А», літній душ літ. «Д», сараї «Ж,З,И,Л», навіс літ. «К», вбиральня літ. «М», № 1-4 дворові споруди, житловою площею - 46,6 кв.м., площа будинку - 75,6 кв.м., що розташований на земельній ділянці комунальної власності Іллічівської міської ради розміром 1999 кв.м. Частина житлового будинку, належна ОСОБА_17 , розташована на земельній ділянці комунальної власності розміром 0,011 га (а.с. 107-108 інвентаризаційної справи).

11. Згідно розпорядження Іллічівського міського голови № 631 від 26.06.2003 р. ОСОБА_13 погоджено будівництво літньої кухні на присадибній ділянці по АДРЕСА_1 (а.с. 131 інвентаризаційної справи).

12. Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 09.09.2015 р., житловий будинок складається з двох квартир: № 1 , яка складається з коридору площею 6,3 кв.м., житлової кімнати площею 16,1 кв.м., кухні площею 8 кв.м., загальна площа приміщень складає 30,4 кв.м., в тому числі житлова площа - 16,1 кв.м.; № 2, яка складається з коридору площею 5,2. кв.м., передпокію площею 9,1 кв.м., парної площею 5,2 кв.м., житлової кімнати площею 14,5 кв.м., житлової кімнати площею 16,3 кв.м., санвузлу площею 3,1 кв.м., кухні площею 9,3 кв.м., загальна площа приміщень 62,7 кв.м., в тому числі житлова - 30,8 кв.м. Загальна площа приміщень по літері А склала 93,1 кв.м., в тому числі житлова - 46,9 кв.м.

13. Згідно акту від 09.08.2015 р. навіс літ. «К « та сарай літ. «Л» знесені повністю (а.с. 26).

14. Згідно листа КП «Бюро технічної інвентаризації» від 11.08.2008 р. житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на праві приватної вланості за ОСОБА_1. - 21/50 частин, ОСОБА_2. - 29/50 частин. 19.05.2008 р. при проведенні інвентаризації було встановлено, що частки співвласників змінилися та не відповідали дійсності. Так, ОСОБА_13 в період з 1993 по 2005 роки добудував: сені «а», тамбур «аІ», сарай «З» та «Л», кладову - сарай «И», навіс «К», літню кухню «О» (а.с. 27),

15. Відповідно до рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 28 жовтня 2013 року у справі № 1511/3664/2012, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30.04.2014 р. у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_1 припинити чинити перешкоди ОСОБА_2 у вільному доступі до належний йому господарських будівель (сараїв літер «Ж,З,И,Л»; навісу літера «К», літного душу літера «Д» та господарських споруд №№ 1,3), розташованих за адресою: АДРЕСА_1; зобов`язання ОСОБА_1 знести бетонний паркан, встановлений з порушенням вимог законодавства та будівельних норм щодо мінімально допустимої відстані від стіни житлового будинку, який створює перешкоди ОСОБА_2 у користуванні майном, що належить йому на праві власності - житловим будинком літ. «А» та сараями літери «Ж,З,И,Л»; навісу літера «К»; літнього душу літера «Д», господарськими спорудами №№ 1,3, розташованих за адресою: АДРЕСА_1; стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн.; збитків, завданих знищенням належних ОСОБА_2 . господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1, а саме: сараю літ. «Ж» та душу літ. «Д», вартість яких за матеріалами технічної інвентаризації станом на 19.07.2005 р. становила 190,00 грн. відмовлено у повному обсязі.

Судами встановлено, що в період з 1993 по 2005 рік власник ОСОБА_13 , після якого нерухоме майно успадкувала ОСОБА_1 , здійснив добудови (добудував сіни «а», тамбур «а1», сарай «З» і «Л», комору - сарай «И», навіс «К». Розпорядженням міської адміністрації Іллічівської міської ради Одеської області № 224 від 24.03.1993 р. визнано право власності за ОСОБА_13 на усі вищевказані добудови. На підставі розпорядження КП «Бюро технічної інвентаризації» були внесені відповідні зміни до технічної документації будинку в цілому, що призвело до зміни долей співвласників, які за перерахунком долей не зверталися та зміни до правовстановлюючих документів не проводились. Добудови були узгоджені з колишніми співвласниками будинку, а тому на підставі ст. 119 ЦК України 1963 року у співвласника виникло право вимагати зміни розміру його частки у спільній власності на будинок. Це право не втрачено і на теперішній час, оскільки правовідносини щодо спільної часткової власності продовжуються та не припинились (а.с. 36-44).

16. Згідно декларації про готовність до експлуатації об`єкта, зареєстрованої у відділі ДАБК виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області 13.04.2016 р. за № ОД 47, об`єкт - прибудова літ. «а3» (бані) до індивідуального житлового будинку та господарських будівель і споруд (літня кухня літ. «О», навіс літ. «С» - прийнятий до експлуатації (а.с. 45-47).

17. Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно № 30704856 від 29.07.2016 р., у державній реєстрації права власності за ОСОБА_1 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовлено, в зв`язку з відсутністю письмової заяви співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (а.с. 48).

18. Згідно висновку експерта № 799/2018 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 06.02.2018 р. визначні фактичні частки співвласників, а саме:

ОСОБА_1 . - 22/25 частки, що складаються з житлового будинку літ. «А»: квартира № 2 , яка складається з приміщень: 1- коридору площею 5,2 кв.м., 2- передпокою площею 9,1 кв.м., 3- парної площею 5,2 кв.., 4 - житлової кімнати площею 14,5 кв.м., 5 - житлової кімнати площею 16,3 кв.м., 6 - санвузлу площею 3,1 уі.с., 7 - кухні площею 9,3 кв.м., загальна площа квартири - 62,7 кв.м., в т.ч. житлова площа квартири - 30,8 кв.м.; по господарських спорудах і будівлях: сараї «З,И»,вбиральня «Н», літня кухня «О», навіс «о», літній душ «П», навіс «Р», навіс «С», навіс «Т», ворота № 1, цистерна № 3.

ОСОБА_2. - 3/25 частки, що складаються житлового будинку літ. «А», квартира № 1 , яка складається з приміщень: 1 - коридор площею 6,3 кв.м., 2 - житлової кімнати площею 16,1 кв.м., 3 - кухні площею 8 кв.м., загальна площа квартири - 30.4 кв.м., в т.ч. житлова площа квартири 16,1 кв.м.; по господарських спорудах і будівлях: огорожа № 2, ворота № 4 .

У житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 реальні частки змінилися у порівнянні з ідеальними частками, які складали 21/50 у ОСОБА_1 і 29/50 у ОСОБА_2 . за рахунок:

-зміни складу будівель - були знесені: прибудова літ. «а1» літня кухня літ. «Б», сарай літ. «Г», літній душ літ. «Д», сарай літ. «Ж», навіс літ. «К», сарай літ. «Л», вбиральня літ. «М»; були побудовані: прибудова літ. «а3», вбиральня літ. «Н», літня кухня літ. «О», навіс літ. «о», літній душ літ. «П», навіс літ. «Р», навіс літ. «С», навіс літ. «Т»;

-зміни величини зносу (знецінення) досліджуваних будівель та споруд.

Відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, при існуючих окремих виходах з частин житлового будинку на прилеглі земельні ділянки, можливий поділ на дві частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а також виділ в натурі реальних (фактичних) часток із житлового будинку з господарським будівлями і спорудами за вказаною адресою між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до їх реальних (фактичних) часток з відступом від вимог п.2.9, 2.13, 2.14, 2.22, 2.24, 2.27 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» та врахуванням п.3.12 «Методичних рекомендації щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном» (умови для розподілу будинків старої забудови), а саме:

ОСОБА_1 . 22/25 частки, що складаються:

-із житлового будинку літ. «А» квартира № 2 :

2-1 коридор, площею 5,2 кв.м.;

2-2 передпокій, площею 9,1 кв.м.;

2-3 парна, площею 5,2 кв.м.;

2-4 житлова кімната, площею 14,5 кв.м.;

2-5 житлова кімната, площею 16,3 кв.м.;

2-6 санвузол, площею ,1 кв.м.;

2-7 кухня, площею 9,3 кв.м.

Всього по квартирі 2 загальна площа = 62,7 кв.м., житлова - 30,8 кв.м.;

-по господарських будівлях і спорудах:

сарай літ. «З»

сарай літ. «И»

вбиральня літ. «Н»

літня кухня літ. «О»

навіс літ. «о»

літній душ літ. «П»

навіс літ. «Р»

навіс літ. «С

навіс літ. «Т»

ворота № 1

цистерна № 3.

ОСОБА_2 . 3/25 частки, що складаються:

-із житлового будинку літ. «А квартира 3 1:

1-1коридор, площею 6,3 кв.м.;

1-21-2 житлова кімната, площею 16,1 кв.м.;

1-31-3 кухня площею 8,0 кв.м.

Всього по квартирі 1 загальна площа - 30,4 кв.м., житлова - 16,1 кв.м.

-по господарських будівлях і спорудах:

огорожа № 2

ворота № 4.

Інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , - на дату складення висновку складає 870296 грн. (а.с. 149-161).

Відповідно до наданого відзиву, ОСОБА_2., заперечуючи проти задоволення позову ОСОБА_1 посилається на відсутність його згоди на здійснення позивачкою будь-яких поліпшень (добудови, прибудови, реконструкції тощо), що виключає зміну розміру часток співвласників у спільному майні, посилається на відсутність зареєстрованого в установленому порядку права власності на майно, поділити яке просить позивачка, самочинність вказаного майна, вказує на порушення будівельних норм і правил, внаслідок чого ОСОБА_2 позбавлений можливості влаштувати тамбур, без забезпечення мінімальної відстані 1,0 м. від стіни до межі.

V. Оцінка Суду.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Відмова від права власності на транспортні засоби, тварин, нерухомі речі здійснюється у порядку, встановленому актами цивільного законодавства. Особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Згідно ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права;2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ст. 355 ЦК України).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади (ст. 356 ЦК України).

Згідно ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Вказані норми кореспондуються з положеннями ст. 119 ЦК України 1963 року, згідно якої коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. 2. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. 3. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. 4. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. 5. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. 6. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. 7. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Шляхом хронологічного дослідження проведення технічних інвентаризацій і зміни долей власників житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, - висновку судового експерта, судом встановлено, що визнання права власності на вищевказані будівлі призвело до зміни часток співвласників, які за їх перерахунком не зверталися та зміни до правовстановлюючих документів не проводились.

Також, судовими рішеннями у справі № 1511/3664/2012 р. підтверджено, що добудови були узгоджені з колишніми співвласниками будинку, а тому на підставі ст. 119 ЦК України 1963 року у співвласника виникло право вимагати зміни розміру його частки у спільній власності на будинок. Це право не втрачено і на теперішній час, оскільки правовідносини щодо спільної часткової власності продовжуються та не припинились. В період з 1993 року по 2005 рік власник ОСОБА_13 , після якого нерухоме майно успадкувала ОСОБА_1 , здійснив добудови: сіни «а», тамбур « а1 », сарай «З» і Л», комору-сарай «И», навіс «К», що вже на той час призвело до зміни розміру часток співвласників, але зміни до правовстановлюючих документів співвласників не вносились. У відповідності з наявним у справі технічним паспортом відстань паркану, встановленого відповідачем до належної позивачу частини будинку, складає 1 м. 22 см, що відповідає державним будівельним нормам, зокрема п.3.25 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських та сільських поселень».

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За таких обставин, відповідні заперечення сторони відповідача не заслуговують на увагу суду.

Крім того, суд зауважує, що ОСОБА_2 , який при вирішенні питання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, поставив експерту певні запитання, але оплату судової будівельно-технічної експертизи не здійснив, доступ до обстеження об`єкту, що перебуває в його власності та користуванні, не надав. Така поведінка співвласника майна фактично свідчить про зловживання своїми процесуальними правами.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно ч.3 ст.357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Слід зауважити, що письмова згода у таких випадках законом не вимагається.

В свою чергу, згідно ч.3 ст. 205 ЦК України, у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Враховуючи те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту порушень його прав, факту оспорення ним проведення ОСОБА_1. будівельних робіт, оскарження діяльності (бездіяльності) посадових осіб, що прийняли збудоване майно до експлуатації, враховуючи мовчання з боки сторони відповідача під час виконання ОСОБА_1 будівельних робіт, доводи ОСОБА_2 щодо порушення будівельних норм та відсутності згоди останнього на поліпшення ОСОБА_1 спільного майна судом не приймаються.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в установленому порядку побудувала на належній їй на праві приватної власності земельній ділянці та здала в експлуатацію вказане вище майно, воно не може вважатись самочинним. Таким чином відповідні доводи відповідача ОСОБА_2 також не беруться до уваги.

Суд звертає також увагу на те, що підставою для відмови ОСОБА_1 у державній реєстрації стала саме відсутність письмової заяви співвласників ( ОСОБА_2 ) про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2. ОСОБА_6. підтвердила відсутність наміру надавати державному реєстратору відповідну заяву та приведення правовстановлюючих документів у відповідність.

Таким чином, право власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, підлягає захисту на підставі ст. 392 ЦК України.

Отже, вимоги про визнання права власності на нерухоме майно, яке успадкувала ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_13 , а також яке вона побудувала в установленому законом порядку на належній їй земельній ділянці, є законними та підлягають задоволенню.

З урахуванням висновку експерта про можливість поділу, вказане майно підлягає поділу з припиненням права часткової власності ОСОБА_1

В свою чергу, суд не вправі визнати право власності на майно за відповідачем, якщо така особа проти цього заперечує та відповідні вимоги не ставить. Тому, в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

VI. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно квитанцій про сплату судового збору позивач ОСОБА_1 сплатила в загальній сумі 8978,56 грн. (а.с. 1-2, 186).

Відповідно рахунку-фактури № 799 від 27.03.2017 року, підтверджено оплату ОСОБА_1 . за проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 6833,76 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн. (а.с. 193-194, 139)

З цих підстав,керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258, 259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що перебуває в спільній частковій власності - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПННОМЕР_1) - право власності на 22/25 частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - та в цілому складається з житлового будинку - літ.»А», загальною площею 93.1 кв.м., житловою площею 46,9 кв.м., та господарських будівель: сараїв літ. «З,И», вбиральні - літ. «Н», літньої кухні - літ. «О», навісу - літ. «о», літнього душу - літ. «П», навіс - літ. «Р», навіс віт. «С», навіс - літ. «Т», воріт № 1, огорожі № 2, цистерни № 3, воріт № 4.

Поділити житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , міжспіввласниками ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в натурі шляхом виділення:

- ОСОБА_1 22/25 частки, що складається:

-із житлового будинку літ. «А» квартира № 2:

2-1 коридор площею 5,2 кв.м.;

2-2 передпокій площею 9,1 кв.м.;

2-3 парна площею 5,2 кв.м.;

2-4 житлова кімната площею 14,5 кв.м.;

2-5 житлова кімната площею 16,3 кв.м.;

2-6 санвузол площею 3,1 кв.м.; кухня площею 9,3 кв.м.

Всього по квартирі 2 загальна площа 62.7 кв.м .. житлова 30.8 кв . м.

- по господарських будівлях спорудах:

сарай літ. «З»;

сарай літ. «И»;

вбиральня літ. «Н»;

літня кухня літ. «О»;

навіс літ. «о»;

літній душ літ. «П»;

навіс літ. «Р»;

навіс літ. «С»;

навіс літ. «Т»;

ворота № 1;

цистерна № 3.

ОСОБА_2 3/25 частки, що складаються із житлового будинку літ. «А» квартира № 1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПННОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПННОМЕР_1) судові витрати у розмірі судового збору за пред`явлення позову та забезпечення доказів в сумі 8 978,56 грн. (вісім тисяч дев`ятсот сімдесят вісім гривень 56 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПННОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПННОМЕР_1) витрати за проведення судової експертизи в сумі 6 833,76 гри. (шість тисяч вісімсот тридцять три гривень 76 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПННОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПННОМЕР_1) витрати на правову допомогу в сумі 10 000.00 грн.(десять тисяч гривень 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 22 квітня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В. Смирнов.