Справа № 464/1264/15-ц
пр.№ 2/464/211/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2019 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_4, треті особи Львівське комунальне підприємство «Житловик- С», Львівська міська рада, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про демонтаж самочинно влаштованої конструкції,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідача демонтувати самочинно влаштовані конструкції на фасаді будинку №16А для влаштування балкону до квартири №60А, а також самочинно обладнану кімнату із санвузлом на технічному поверсі будинку по вул.Хоткевича, 16А у м.Львові. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач самовільну влаштувала металеві конструкції для влаштування балкону до належної їй кватири, а також кімнату із санвузлом на технічному поверсі, за що була притягута до адміністративної відповідальності адміністративною комісією Сихівської районної адміністрації винесено за ст.150 КУпАП. Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації від 19.12.2014 року №498 затверджено висновок міжвідомчої комісії від 09.12.2014 року та зобовязано відповідача демонтувати самовільно влаштовані конструкції та кімнату із санвузлом. Однак, незважаючи на неодноразові попередження, відповідач вказаного розпорядження не виконала, про що комісією ЛКП «Житловик-С» складено відповідний акт. Тому просить зобовязати відповідача здійснити демонтаж самочинних влаштованих конструкції та кімнати із санвузлом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала з мотивів зазначених у запереченні на позов, зокрема, конструкції для балкону були влаштовані не нею, а її батьком, який був інвалідом І гр, не міг спускатись на вулицю, але потребував перебування на свіжому повітрі, а у наданому їй із батьком жилому приміщенні не було балкону. Крім того, надане їй тимчасово жиле приміщення на технічному шостому поверсі не відповідало жодним нормативним умовам, нею було затрачено значні кошти для елементарного облаштування житла. Через неналежне утримання даху будинку її квартиру постійно затоплює, що призводить до руйнування приміщень квартири, у зв'язку із чим вона неодноразово зверталась і до позивача, і до інших компетентних органів, однак, безрезультатно. Вважає, що даний позов було подано через її постійні звернення та невжиття жодних заходів щодо ремонту даху. Всі зайняті нею житлові приміщення, які були облаштовані нею особисто за власні кошти, входять до площі квартири, яка нею у 2002 році приватизованою і належить їй та членам її сім'ї на праві власності. Постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності скасована. Вважає позов необгрунтованим, безпідтсавним та просить відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи Львівського міської ради позов підтримав, просить його задоволити.

Інші треті особи в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.100 Житлового кодексу виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується. Виконання робіт, визначених частиною першою цієї статті, внаслідок яких змінюється площа, кількість чи склад приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду, допускається за письмовою згодою наймодавця (орендодавця), якщо інше не передбачено договором найму (оренди).

Згідно зі ст.152 Житлового кодексу переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ОСОБА_2

Відповідно до п.п.1.4.1 п.1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ОСОБА_2 народних депутатів відповідно до законодавства. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Пунктом 1.4.5 вказаних Правил передбачено, що для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поверхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Судом встановлено, що у квартира № 60А по вул. Хоткевича, 16А у м. Львові на праві спільної сумісної власності належить відповідачу та третім особам ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 13.08.2002р.

Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації №498 від 19.12.2014 року затверджено висновок міжвідомчої комісії від 09.12.2014 року та зобовязано відповідача демонтувати самочинно влаштовані конструкції на фасаді будинку №16А для влаштування балкону до квартири 60А, а також самочинно обладнану кімнату із санвузлом на технічному поверсі будинку по вул.Хоткевича, 16А у м.Львові.

Відповідно до акту складеного комісією ЛКП «Житловик-С» від 29.01.2015 року розпорядження №498 від 19.12.2014 року про демонтаж самочинних конструкцій та кімнати до квартири № 60А по вул. Хоткевича, 16А у м.Львові не виконано.

Судом встановлено, що відповідачу у встановленому законом порядку дозвіл на влаштування контрукцій для обладнання балкону не надавався. Факт влаштування двох металевих швелерів для подальшого влаштування балкону визнаний відповідачем у письмових запереченнях на позов (а.с.39). Покликання відповідача на те, що таке влаштування здійснено не нею, а її батьком не підтверджені жодними доказами та не приймаються до уваги, з огляду також і на те, що як зазначено відповідачем батько останньої був інвалідом І гр. та був обмежений у пересуванні.

З огляду на зазначене, а також враховуючи, те що відповідачем без згоди мешканців будинку та дозволу Сихівської районної адміністрації здійснено самочинне влаштування на фасаді будинку (що є втручанням у несучу конструкцію будинку) металевих конструкцій (швелерів) для влаштування балкону до квартири, відтак, зобовязана привести таке до попереднього стану, демонтувавши самочинно влаштовані металеві швелери.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України обов"язок доказування лежить на сторонах, тобто, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, докази подаються сторонами. Доказування не може грунтувались на припущеннях.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заявляючи вимогу про зобов'язання відповідача демонтували самовільно влаштовану кімнату із санвузлом на технічному поверсі будинку №16А по вул.Хоткевича, позивачем не долучено жодних доказів, які б свідчили про приєднання такої кімнати до квартири позивача, її площу та конфігурацію.

Як вбачається із інвентаризаційної справи будинку №16А по вул.Хоткевича у м.Львові, у такій наявний поверховий план шостого поверху на якому розташована лише квартира відповідача, яка за площею, кількістю кімнат та приміщень відповідає квартирі належній відповідачу на праві власності.

З огляду на те, що позивачем всупереч вимог ст.12,81 ЦПК України не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів про самовільне приєднання відповідачем будь-яких приміщень до належної їй квартири, суд приходить до висновку, що у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити.

На підставі ст.100 Житлового кодексу, п.1.4.1 п.1.4, п.1.4.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 р. та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 141, 258, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Зобовязати ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 «а»/60 «а») демонтувати самочинно влаштовані конструкції для балкону до квартири 60А металеві швелери на фасаді будинку № 16а по вул. Г. Хоткевича у м. Львові.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 квітня 2019 року.

Головуюча: