Справа № 189/943/17
Провадження № 2/172/281/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2019 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 законним представником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В

На підставі ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2019 року до Васильківського районного суду Дніпропетровської області для розгляду надійшла цивільна справа № 189/943/17.

03.07.2017 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.07.2014 року ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідно до умов договору кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 8000,00 грн., а ОСОБА_5 зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Кредитор свої зобов`язання за договором виконав, надавши ОСОБА_5 кредит у сумі визначеній в договорі, однак останній свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилася загальна заборгованість за кредитом, відсотками та штрафними санкціями у сумі 21092,69 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі.

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2019 року до участі у справі залучено правонаступників відповідача ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 законним представником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Ухвалою судді від 25.04.2019 року справу прийнято до свого провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за їх відсутності не скористалися та не повідомили суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні не подали.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

У ході судового розгляду встановлено, що 21.07.2014 року акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» укладено кредитний договір з ОСОБА_5 . Відповідно до умов договору кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 8000,00 грн., а ОСОБА_5 зобов`язався повернути кредит, відсотки за його використання, а також здійснювати інші платежі відповідно до договору та умов і правил надання продукту кредитних карт. Кредитором у повному обсязі та належним чином виконано свої зобов`язання.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 549 Цивільного кодексу України та умовами кредитного договору визначено, що у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами кредитного договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня).

За правилами статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Долучений до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не містить підпису позичальника та при цьому банк не надав суду належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо нарахування відсотків, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, тому такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником.

Зазначену правову позицію сформовано Верховним Судом України у постанові від 11.03.15 за результатами розгляду справи № 6-16цс15.

Крім того, суд зважає на те, що позивачем надано суду в якості доказу розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого у позичальника перед кредитором станом на 13.06.2017 року наявна заборгованість в сумі 21092,69 грн., яка складається із: тіло кредиту 5203,23 грн., відсотки за користування кредитом 7372,51 грн., нарахована пеня 7036,35 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) 500,00 грн. та штраф (процентна складова) 980,60 грн. Останній платіж згідно з розрахунком заборгованості позичальником сплачено 07.09.2016 року в сумі 500 грн. Таким чином, суд вважає доведеною заборгованість за відсотками у розмірі 1170,73 грн. (2,5 % на місяць відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»).

Крім того, як видно з розрахунку заборгованості, позивачем здійснювалися нарахування відсотків на суму боргу в розмірі від 30 до 43,20 % річних, тоді як зміна банком в односторонньому порядку відсоткової ставки, що є істотною умовою договору, можлива лише за взаємною домовленістю сторін, а Умови та правила надання банківських послуг, роздруківка яких долучена до позовної заяви знову ж таки не містять даних про ознайомлення з ними відповідача, тому не можуть слугувати належним обґрунтуванням позовних вимог.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафних санкцій за невиконання умов договору суд керується наступним.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому позовні вимоги про стягнення пені у сумі 7036,35 грн. задоволенню не підлягають.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України 11 жовтня 2017 року у висновках за результатами розгляду справи № 6-1374цс17. Відповідно ж до ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 21.12.2017 року.

Відповідно до вимог статей 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1213 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, однак зобов`язання за кредитним договором серед визначеного переліку відсутні, таким чином вони входять до складу спадщини.

За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав i не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.32 Постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Статтею 25 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

З матеріалів спадкової справи № 67/2018, заведеної після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 видно, що спадкоємцями померлого є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 законним представником якого є ОСОБА_3 , які у встановлений законом строк подали до Покровської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Відповідно до заповіту посвідченого 08.12.2016 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кривошей О.Г. видно, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право.

Однак відповідно до заповіту посвідченого 25.05.2017 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кривошей О.Г. видно, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_4 належну йому земельну ділянку площею 2,450 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також по 1/2 частці належного йому житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Таким чином, судом встановлено, що спадкоємці померлого ОСОБА_5 ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 прийняли спадщину шляхом подання відповідних заяв до нотаріальної контори, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не позбавлені можливості фактично отримати спадок згідно із заповітом від 25.05.2017 року, тому суд проаналізувавши в сукупності наявні у справі докази, дійшов висновку, що з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 7854,56 грн.

Оскільки спадкоємці відповідають за зобов`язаннями спадкодавця лише у межах отриманого у спадок майна то відсутні підстави для стягнення боргу з ОСОБА_2 так як з матеріалів справи не вбачається, що ним отримане чи може бути отримане будь-яке майно зі спадкової маси.

Крім того, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати в розмірі 1600 грн. (судовий збір), які на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, ст.ст. 11, 25, 207, 525, 526, 549, 608, 610, 611, 1054, 1218, 1219, 1268 ЦК України, суд

У Х В А Л И В

1. Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 законним представником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

2. Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2 , в межах вартості спадкового майна, на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором в сумі 7854 (сім тисяч п`ятдесят чотири) гривні 56 копійок, тобто по 3927,28 гривень з кожного.

3. Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» () понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень, тобто по 800,00 гривень з кожного.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк