Ухвала

20 травня 2019 року

м. Київ

справа № 320/7369/15-ц

провадження № 61-9588ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 квітня

2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 квітня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ураховуючи, що повний текст постанови апеляційного суду складений

27 лютого 2019 року, останнім днем на її касаційне оскарження, з урахуванням вихідних днів, є 29 березня 2019 року, а касаційна скарга згідно відтиску поштового штемпеля на конверті та штрихкодового ідентифікатора подана

06 травня 2019 року.

Згідно частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що копію оскаржуваної постанови вона отримала 11 березня 2019 року, проте доказів на підтвердження зазначеного суду не надала.

Крім того, зазначила, що вона знаходилася на стаціонарному лікуванні з

27 березня 2019 року по 11 квітня 2019 року, що підтверджується копією довідки з КУ «ТМО БЛІМЛ та ШМД» Відокремлений підрозділ лікарня №2 від 12 квітня 2019 року №64, а тому просить визнати зазначені причини пропуску строку поважними.

Зазначені заявником підстави поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати поважними, оскільки вони не підтверджені належними доказами.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

За змістом частини другої та четвертої статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків пов`язаних вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно зазначити інші поважні причини для поновлення строку та надати докази на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду, зокрема, таким доказом може бути копія заяви щодо отримання оскаржуваної постанови, копія розписки, що підтверджувала б дату отримання копії, тощо.

За змістом частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 Цього кодексу.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 квітня

2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 14 червня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик