КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року місто Київ

Справа 362/1051/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/6755/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Рубан С.М., Іванченка М.М.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2019 року (у складі судді Ковбель М.М., інформація щодо складання повного тексту відсутня) про повернення заяви заявникові

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 12.05.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3. укладено шлюб, 21.08.2018 року Васильківським міськрайонним судом Київської області розірвано між сторонами шлюб. До укладання шлюбу, позивач отримав кредит (іпотеку) грошові кошті в розмірі 136500 футів (еквівалетно 4 938 570, 00 грн) за кредитні кошти придбав будинок 13.07.2011, що розташований за адресою (АДРЕСА_1), що є особистою власністю ОСОБА_2 Протягом спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, позивачем було сплачено грошові кошти отримані в кредит у розмірі 48 075 футів ( еквівалентно 1 730 723 грн. 41 к.) Тому вважає, що кошти які були сплачені в рахунок погашення кредиту є спільною сумісною власністю подружжя та підлягають поділу (1 730 723,41 / 2 = 865 361,71).

Просив суд, визнати житловий будинок (АДРЕСА_1) особистою власністю ОСОБА_2; визнати за ОСОБА_2 право власності на 865 361 грн. 71 к.; визнати за ОСОБА_3. право власності на 865 361 грн. 71 к.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2019 вище вказану позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою, 18 березня 2019 року ОСОБА_1. в інтересах ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив її скасувати в повному обсязі .

Посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтовано, постановленою на підставі висновків, які не відповідають дійсним обставинам справи. Такою, що прийнята з неправильним застосуванням та порушенням норм процесуального законодавства.

Суд не звернув увагу на те що, сторони у справі є громадянами України та мають зареєстроване в Україні місце проживання. Зазначає, що в позовній заяві позивачем ставилась вимога про визнання права власності на грошові кошти, яка може розглядатись за місцем проживання відповідача, на підставі ч. 1 ст. 27 ЦПК України, відповідно до якої, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання, таким чином, позов ОСОБА_2 поданий за зареєстрованим місцем відповідача.

Ухвалою від 07 травня 2019 року Київським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження в даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Учасники справи не скористались свої правом подачі відзиву на апеляційну скаргу. Ухвалу про відкриття провадження разом з копією апеляційної скарги усім учасникам справи було надіслано 07 травня 2019 року, як того передбачає ст. 361 ЦПК України. (а.с. 36).

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним нормам, що відповідно до статті 379 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з того, що заявлені позивачем вимоги, виникають зокрема з приводу нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку, що позов не підсудний Васильківському міськрайонному суду Київської області

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком районного суду, оскільки при вирішенні питання про повернення позову суд порушив процесуальні норми.

Як вбачається з позовної заяви предметом спору є нерухоме майно та вимога про визнання права власності на грошові кошти, які були взяті в борг та в період шлюбу були сплачені на погашення кредиту. За позицією позивача, кошти, що були сплачені в рахунок погашення кредитних коштів, які позивач отримав в період шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя та підлягають поділу за ОСОБА_2 на суму 865 361 грн. 71 к., та за ОСОБА_3. на суму 865 361 грн. 71 к.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є вищою.

За змістом п. 42 Постанови Пленуму ВССУ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», правила ст. 114 ЦПК України про виключну підсудність спорів, що виникають з приводу нерухомого майна, застосовуються до позовів про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позовні вимоги стосуються не лише вимог, що виникають з приводу нерухомого майна, а й вимог про визнання права власності на грошові кошти.

Жодних висновків з приводу можливості окремого розгляду, двох заявлених позовних вимог, ухвала суду не містить, а відповідно, в частині вимог про поділ грошей, відмова в доступі до суду є невмотивованою, що є порушенням норм процесуального права, та прав особи на доступ до суду.

Відповідно до ч.4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановления помилкової ухвали.

За таких обставин ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2019 року постановлена з порушенням вимог процесуального права, тому наявні підстави для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суд має звернути увагу на те, що окрім норм процесуального права, застосуванню до даних правовідносин підлягають також ст.ст. 60-62 та розділ ХІІ Закону України « Про міжнародне приватне право», який є спеціальним законом для вирішення питання, щодо підсудності цієї справи в частині поділу майна будинку який знаходиться на території Великої Британії.

Керуючись ст.ст 367, 374, 379, 382-384, 389 ЦІПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2019 року- скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 27 травня 2019 року.

Головуючий

Судді: