ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» червня 2019 року

м. Харків

справа № 619/4131/18-ц

провадження № 22ц/818/2749/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченко І.О., Маміної О.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 13 березня 2019 року в складі судді Жорняка О.М.

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Позовна заява мотивована тим, що з 10 жовтня 2014 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні.

Вказала, що перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Зазначила, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходів) на утримання дружини до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 13 березня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що останнім часом вони з відповідачем припинили підтримувати шлюбні стосунки, і відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та повністю припинив брати участь у вихованні дитини і її утриманні; що син мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні; що вона не працює, оскільки доглядає за дитиною, знаходиться у скрутному матеріальному становищі та потребує допомоги від чоловіка; що посилання суду на неможливість виплати ОСОБА_2 аліментів на її користь, оскільки розмір аліментів на утримання дітей складає 50 відсотків його доходу є безпідставними, оскільки таке обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на утримання неповнолітніх дітей; що судом залишено поза увагою її доводи щодо наявності у відповідача значного додаткового доходу.

21 травня 2019 року від ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких ОСОБА_2 вважав, що рішення суду є законним, а апеляційна скарга - необгрунтованою. При цьому зазначив, що доводи ОСОБА_1 не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки в матеріалах справи наявні відомості, як підтверджують регулярність та своєчасність аліментних відрахувань, в тому числі, на утримання їх спільного з позивачем сина, загальний розмір яких складає 50 відсотків його доходу, а тому стягнення з нього на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу є безпідставними.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 не може надавати матеріальну допомогу дружині.

Проте, з таким висновком суду погодитися неможливо, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 10 жовтня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Матеріали справи свідчать про те, що з листопада 2017 року дитина зареєстрована та проживає разом з нею по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 перебуває на обліку в Дергачівському управлінні праці та соціального захисту населення та їй призначена допомога при народженні дитини з 01 січня 2017 року по 31 січня 2020 року. За період з вересня 2018 року по лютий 2019 року вона отримала 5160, 00 грн. (а. с. 8, 58).

Як вбачається з рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2015 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі ј частки від його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати одноразово у розмірі 3606, 93 грн. (а. с. 46-51).

19 листопада 2018 року Дергачівським районним судом Харківської області за заявою ОСОБА_1 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 11 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 45).

Із довідок про доходи вбачається, що ОСОБА_2 працює у виробничому підрозділі «Харківський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Південна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на посаді стрілець 3 розряду та загальна сума його доходу за період з травня 2018 року по жовтень 2018 року становила 64 354, 31 грн., з яких 11 583, 77 податок з доходів фізичних осіб. За цей період аліменти сплачені у загальному розмірі 11 683, 75 грн. на одну дитину. За період з серпня 2018 року по січень 2019 року йому нараховано 61 121, 87 грн., з яких 11 001, 87 податок з доходів фізичних осіб. За цей період аліменти сплачені у загальному розмірі 14 417, 49 грн. на одну дитину. Сума утриманих та перерахованих стягувачу аліментів за період з вересня 2018 року по лютий 2019 року склала 16 463, 13 грн.

Як вбачається з частин 1, 2, 4 статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до частин 1, 4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти на двох неповнолітніх дітей по ј з усіх видів його доходу на кожну дитину. Проте, надані матеріали справи містять докази сплати аліментів тільки на одну дитину.

Аналізуючи наведені норми права та обставини справи, судова колегія вважає, що ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трирічного року в розмірі 1/10 частини з усіх видів доходу, оскільки місячний розмір доходу ОСОБА_2 з урахуванням податків та аліментів втричі перевищує встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб. Проте, у випадку суттєвого погіршення матеріального становища ОСОБА_2 , він не позбавлений можливості звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дітей та/або дружини відповідно до статті 192 СК України.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи та наявні у справі докази, не надав їм належну оцінку, не з`ясував належним чином фактичні обставини справи щодо заявлених вимог і того, яка саме правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, що має суттєве значення для правильного вирішення спору і дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні позову.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, а ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору, з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1057, 20 грн. за подачу позову та апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст. 376, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 13 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/10 з усіх видів доходу на утримання ОСОБА_1 , починаючи з 11 жовтня 2018 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1057, 20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О.Бровченко

О.В. Маміна

Повний текст постанови складено 06 червня 2019 року.