Справа № 594/344/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борщівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, в інтересах якої діє адвокат Пробіжанська Н.П., звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності, як за спадкоємцем за заповітом на домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 , що належало її батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що при зверненні в нотаріальну контору з метою оформлення спадщини на вказане майно їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на ім`я спадкодавця. Вказала, що спірне будинковолодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи двір колгоспника, членами якого були її покійні батьки Петровські.

Сторони в судове засідання не прибули.

Представник позивача - адвокат Пробіжанська Н.П. подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Справу просить розглядати без її участі.

Представник відповідача Борщівської міської ради надав суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

З доданої до матеріалів справи копії з погосподарської книги, особовий рахунок НОМЕР_6, АДРЕСА_1, за 1991-1995 рр., та довідки №97 від 01 березня 2019 року, виданої Борщівською міською радою, видно, що спірне домоволодіння відносилося до колгоспного двору. Членами даного двору станом на 15 квітня 1991 року (день набрання чинності Законом України "Про власність" від 07 лютого 1991 року N 697-XII) були ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - голова двору та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - дружина.

Згідно чинних на той час ст.ст.120, 123 ЦК (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 «а» постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на відповідній правовій підставі набули право по Ѕ частині на домоволодіння, яке розміщене по АДРЕСА_1 , однак у визначеному законом порядку не оформили своє право власності на домоволодіння.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виданої СПД ФОП ОСОБА_4 22 грудня 2018 року, інвентаризаційна вартість житлового будинку АДРЕСА_1 становить 120395 грн.

За даними рішення Стрілковецької сільської ради від 26 травня 1995 року «Про передачу земельних ділянок безоплатно у приватну власність», ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,60 га, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0,35 га для ведення підсобного господарства.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1 Тернопільської області померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 03 серпня 2010 року Стрілковецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області).

Згідно довідки, виданої Борщівською міською радою №14 від 14 січня 2019 року, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 , належала Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . На день смерті з ним проживав та був зареєстрований чоловік ОСОБА_2 та онук ОСОБА_5 Заповіту ОСОБА_3 не складала.

Після смерті дружини ОСОБА_3 спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_2 , оскільки був зареєстрований та проживав разом з нею, проте, своїх спадкових прав у встановленому законом порядку не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 помер ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане повторно 03 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області).

Ще за життя, а саме 07 березня 2007 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Стрілковецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за №39, яким зробив таке розпорядження: належну йому частину житлового приміщення з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. АДРЕСА_1 , яке буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 .

Згідно довідки, виданої Борщівською міською радою №13 від 14 січня 2019 року на день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , разом з ним проживав та був зареєстрований онук ОСОБА_5

За даними листа Борщівської державної нотаріальної контори №101/02-14 від 19 лютого 2019 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №55193225 позивачка ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , як спадкоємець за заповітом.

Родинні відносини позивачки зі спадкодавцем ОСОБА_2 підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки серії НОМЕР_3 , згідно якого батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , згідно якого позивачка змінила прізвище ОСОБА_7 на прізвище чоловіка ОСОБА_8 , одружившись 18 вересня 1966 року з ОСОБА_9

Інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадкове майно, немає.

З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачкою ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за заповітом, право власності на домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 , що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 .

На підставі ст.ст.16, 25, 26, 328, 1217, 1218, 1220, 1223, 1233-1235, 1268 ЦК України, керуючись 12, 13, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , як за спадкоємцем за заповітом, право власності на домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 , що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Судові витрати покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення через Борщівський районний суд до Тернопільського апеляційного суду з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 27 травня 2019 року.

Головуючий