ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4613/19 Справа № 175/97/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Ребров С.О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П`ятницького Андрія Васильовича на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П`ятницького Андрія Васильовича від 23 грудня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною уточненою скаргою, зазначивши, що постановою державного виконавця ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції (Дніпровський районний ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області після зміни найменування) Біляковським О.М. відкрито виконавче провадження №44936256 із примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2012 року по справі №2-6522/2011. 02.11.2015 року начальник ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Дзіжко Р.Ю. виніс постанову №1596/8 у виконавчому провадженні №44936256, згідно п.7 якої скасував постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.10.2014 року ВП №44936256 на підставі ухвали по справі №175/5192/14-ц від 25.12.2014року, винесеної Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області. 11.12.2015 року він звернувся до управління ДВС ГУЮ у Дніпропетровській області зі скаргою на постанову начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Дзіжка Р.Ю. №1596/8 від 02.11.2015 року. За результатами розгляду зазначеної скарги 23.12.2015 року начальник управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області П`ятницький А.В. виніс постанову №68/10/1/2015, згідно якої відмовив ОСОБА_1 у задоволенні скарги. В обґрунтування відмови він зазначив, що постанова начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Дзіжко Р.Ю. винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки вона винесена за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 21.09.2015 року, та вказані у скарзі питання безпосередньо пов`язані з правовідносинами, які існували до моменту винесення ухвали Вищим спеціалізованим судом України від 23.09.2015 року. Не погоджуючись із вказаною постановою, скаржник просив суд визнати її неправомірною.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2019року скаргу ОСОБА_1 на постанову начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П`ятницького А.В. від 23.12.2015 року задоволено. Визнано неправомірною постанову начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П`ятницького А.В. №68/10/1/2015 від 23.12.2015 року у виконавчому провадженні №44936256.

Не погодившись з такою ухвалою суду, апелянтподав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на незаконність та безпідставність оскаржуваної ухвали.

ОСОБА_1 відповідно до ст. 360 ЦПК України подав відзив, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2019 року - без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, справа розглядалася неодноразово.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2012 року, зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до договору №ДК 05/12-10 від 02.12.2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів.

08.10.2012 року за вказаним рішенням виданий виконавчий лист №2-6522/11, на підставі якого державним виконавцем ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Біляковським О.М. відкрито виконавче провадження (постанова від 02.10.2014 року, (реєстраційний номер виконавчого провадження 44936256).

02.11.2015 у вищезазначеному виконавчому провадженні №44936256 начальник ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Дзіжко Р.Ю. прийняв постанову №1596/8, відповідно до якої (пункт 7 резолютивної частини постанови) постановив: «Скасувати постанову про відкриття виконавчого від 02.10.2014 ВП №44936256 на підставі ухвали по справі №175/5192/14-ц від 25.12.2014, винесеної Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області».

Так, 11.12.2015 року він подав до управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області скаргу від 11.12.2015 року «На постанову начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Дзіжка Р.Ю. №1596/8 від 02.11.2015», яка була зареєстрована в управлінні ДВС Головного територіального управління юстиції у дніпропетровській області 11.12.2015 за вх. №Л-1556-02/7.

У своїй скарзі від 11.12.2015 року він просив начальника управління ДВС П`ятницького А.В. скасувати, як протиправне (незаконне), рішення начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Дзіжка Р.Ю., зазначене в п. 7 резолютивної частини постанови №1596/8 від 02.11.2015, із мотивів, що вказане рішення начальник ВДВС Дзіжко Р.Ю. обґрунтував недійсним (скасованим) судовим рішенням.

23.12.2015 за результатами розгляду скарги від 11.12.2015 начальник управління ДВС П`ятницький А.В. прийняв постанову №68/10/1/2015, відповідно до якої відмовив ОСОБА_1 у задоволенні його скарги з наступних підстав: указане рішення прийнято за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 21.09.2015 року; вказані у скарзі від 21.09.2015року питання безпосередньо пов`язані з правовідносинами, які існували до моменту винесення ухвали Вищим спеціалізованим судом України від 23.09.2015 року; при подачі скарги від 11.12.2015 року ОСОБА_1 пропущений строк оскарження постанови начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Дзіжко Р.Ю.№1596/8 від 02.11.2015 року.

Станом на 02.11.2015 року, на момент прийняття начальником ВДВС Дзіжком Р. Ю . оскаржуваного рішення - пункту 7 постанови №1596/8від 02.11.2015 про скасування постанови державного виконавця Біляковського О.М. від 02.10.2014 про відкриття виконавчого провадження №44936256 на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.12.2014 по справі №175/5192/2014-ц, вказана ухвала суду першої інстанції була скасована ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.09.2015 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що пункт 7 постанови начальника ВДВС Дзіжка Р.Ю. №1596/8 від 02.11.2015 року безпідставно обґрунтований недійсною, скасованою ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.12.2014 по справі №175/5192/2014-ц, і даний факт не ставиться під сумнів Верховним Судом у постанові від 06.06.2018 по справі № 4с-175/97/2016-ц.

Також, суд першої інстанції встановив, що 02.11.2015 року начальник ВДВС Дзіжко Р.Ю . скасував постанову від 02.10.2014 року про відкриття виконавчого провадження №44936256 на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.12.2014 по справі№175/5192/14-ц, а не на підставі невідомих правовідносин, які, нібито, існували до моменту прийняття Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвали від 23.09.2015 по справі №175/5192/14-ц.

Крім того, суд встановив, що із урахуванням вищезазначених обставин, при розгляді вказаної справи немає жодного юридичного значення - пропустив чи не пропустив десятиденний строк, передбачений ч. 8 ст. 82 ЗУ "Про виконавче провадження"(№606-XIV), при оскарженні пункту 7 постанови начальника ВДВС Дзіжка Р.Ю. №1596/8 від 02.11.2015 року начальнику управління ДВС П`ятницького А.В.

Встановлено, що оскаржувану постанову начальника ВДВС Дзіжка Р.Ю. №1596/8 від 02.11.2015 року скаржник отримав 06.12.2015 року, і, оскарживши вказану постанову до начальника управління ДВС П`ятницького А.В. 11.12.2015 року, він не порушив 10-денний строк на оскарження, передбачений ч. 8 ст. 82 ЗУ "Про виконавче провадження".

Вказані факти встановлені ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2017 року по справі №175/4450/2016, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.09.2017 року.

Щодо дотримання строків оскарження постанови начальника управління ДВС П`ятницького А.В. №68/10/1/2015 від 23.12.2015 у судовому порядку, суд встановив наступне.

Відповідно до супровідного листа, яким постанова начальника управління ДВС П`ятницького А.В. №68/10/1/2015 від 23.12.2015 року була направлена скаржнику, вказана постанова була зареєстрована в Журналі вихідної кореспонденції управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 23.12.2015року за вих. №Л-1556-02/7.

А відповідно до відбитку поштового штемпеля на конверті, в який були вкладені супровідний лист управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 23.12.2015 за вих. №Л-1556-02/7 разом із постановою начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П`ятницького А.В. №68/10/1/2015 від 23.12.2015, указана постанова начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П`ятницького А.В. №68/10/1/201 від 23.12.2015 фактично була здана до поштового відділення для відправки на адресу ОСОБА_1 . - 26.12.2015. Даний факт ніким із учасників судового процесу не оспорювався.

На підтвердження вищезазначеного, 11.07.2016 Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області долучив до матеріалів справи (в копіях): супровідний лист управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 23.12.2015 за вих. №Л-1556-02/7 про направлення на адресу ОСОБА_1 постанови начальника управління ДВС П`ятницького А.В. №68/10/1/2015 від 23.12.2015; конверт із відбитком поштового штемпеля 26.12.2015), на якому зазначено «Відправник» - «Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області», а «Отримувач» - ОСОБА_1 .», у який був вкладений супровідний лист управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 23.12.2015 за вих. №Л-1556-02/7 про направлення на адресу ОСОБА_1 постанови начальника управління ДВС П`ятницького А.В. №68/10/1/2015 від 23.12.2015 та постанова начальника управління ДВС П`ятницького А.В. №68/10/1/2015 від 23.12.2015.

Суд встановив, що вказані документи є письмовими доказами того, що зареєстрована в Журналі вихідної кореспонденції управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 23.12.2015 за вих. №Л-1556-02/7 постанова начальника управління ДВС П`ятницького А.В. №68/10/1/2015 від 23.12.2015 фактично була відправлена (здана до поштового відділення для відправки) - тільки 26.12.2016 року.

29.12.2015 року ОСОБА_1 отримав постанову начальника управління ДВС П`ятницького А.В. №68/10/1/2015 від 23.12.2015 року, яка була направлена засобами поштового зв`язку 26.12.2015. Даний факт ніким із учасників судового процесу по справі №4с-175/97/2016-ц не спростований і не оспорювався.

Із урахуванням дати фактичного отримання оскаржуваної постанови (29.12.2015), десятиденний строк на оскарження постанови начальника управління ДВС П`ятницького А.В. №68/10/1/2015 від 23.12.2015 року розпочався з 30.12.2015 року та закінчувався 08.01.2016 року.

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою, ОСОБА_1 звернувся 05.01.2016 року, т.ч. до закінчення десятиденного строку на оскарження, яка була подана до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області шляхом здачі вказаної скарги 05.01.2016 до поштового відділення для відправки до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті (т.1 а.с.17).

Отже, суд дійшов висновку, що, звернувшись 05.01.2016 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на постанову начальника управління ДВС П`ятницького А.В. №68/10/1/2015 від 23.12.2015 року, шляхом здачі вказаної скарги 05.01.2016 року до поштового відділення для відправки до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 не порушив строки, передбачені ст. 385 ЦПК України.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що суд першої інстанції невірно застосував положення ч. 8 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки постанова начальника Дніпропетровського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Дзіжко Р.Ю. від 02.11.2015 № 1596/8 була направлена на адресу ОСОБА_1 02.11.2015 за вих. №20469, проте жодного підтвердження того, що вказана постанова отримана скаржником 06.12.2015 надано не було. А тому, апелянт вважає, що десятиденний строк ОСОБА_1 пропущений.

Однак, вказані доводи апелянта спростовуються наступним.

Оскаржувану постанову начальника ВДВС П`ятницького А.В. №1596/8 від 02.11.2015 року скаржник отримав 06.12.2015 року та, оскарживши вказану постанову до начальника управління ДВС П`ятницького А.В. 11.12.2015 року, він не порушив 10-денний строк на оскарження, передбачений ч. 8 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження".

Вказані факти встановлені ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2017року по справі №175/4450/2016, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.09.2017 року, в якій встановлено: при зверненні до начальника управління ДВС П`ятницького А.В. зі скаргою від 11.12.2015 року у виконавчому провадженні №44936256 заявник ОСОБА_1 не порушив 10-денний строк на оскарження, передбачений Законом України "Про виконавче провадження"; Журнал реєстрації вихідної кореспонденції ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції не є належним та допустимим доказом фактичного відправлення поштової кореспонденції адресату; в Журналі реєстрації вихідної кореспонденції за 02.11.2015 за вих. №20469 відсутній запис про реєстрацію постанови начальника ВДВС Дзіжка Р.Ю. №1596/8 від 02.11.2015 для направлення ОСОБА_1 , не зазначено назви документу, який був зареєстрований для направлення ОСОБА_1 ; Законом України "Про виконавче провадження", за правилами якого мала бути розглянута скарга ОСОБА_1 від 11.12.2015, не передбачено жодних правових наслідків пропуску 10-денного строку на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України «Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом».

Таким чином, доводи апелянта щодо пропуску ОСОБА_1 строку є безпідставними і надуманими.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 375 ЦПК України правових підстав для скасування ухвали суду не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2019 року - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П`ятницького Андрія Васильовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2019року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

І.А. Єлізаренко