Справа №345/2043/19
Провадження № 2/345/941/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2019 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Баран В.В., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду в місті Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 . Разом із нею за вищевказаною адресою зареєстрований і відповідач , який є її зятем. Проте, відповідач у її житлі не проживав близько трьох років, не оплачує комунальних послуг та не бере участі у його утриманні. Добровільно виписатися з її жила відповідач не бажає, а тому позивач змушена звернутися до суду із даним позовом та просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач подала заяву, згідно якої просить суд розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином , шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 16 травня 2019 року , однак у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.

Враховуючи клопотання позивача, суд вважає можливим провести слухання справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 02.04.1999 року належить на праві приватної власності в цілому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .(а.с.7)

Із довідки про склад сім`ї № 377 від 10.05.2019 року, виданої виконкомом Кропивницької сільської ради, вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_2 зять позивача, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , але не проживає (а.с.9).

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В ході розгляду справи, зокрема з пояснень позивача викладених у позовній заяві з`ясовано, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за вищенаведеною адресою більше трьох років та не несе жодних витрат по утриманні житла.

Згідно акту обстеження матеріально- побутових умов жительки с.Кропивник гр..Дзундзи ОСОБА_3 , складеного 10.05.2019 р. комісією в складі :сільського голови ОСОБА_4 ., касира ОСОБА_5 , депутата сільської ради ОСОБА_6 . і сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , встановлено, що ОСОБА_2 ,1986 року народження, зареєстрований у господарстві ОСОБА_1 , яке заходиться за адресою АДРЕСА_1 , однак за даною адресою не проживає більше трьох років .(а.с.8).

Суду не подано жодних доказів, які б підтверджували відсутність відповідача ОСОБА_2 за місцем реєстрації понад один рік з поважних причин, або ж існування певних домовленостей з вказаного приводу між ним та власником житла.

Як випливає з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

На підставі вище наведеного, а також зібраних та перевірених в судовому засіданні доказів, суд дійшов до переконливого висновку, що відповідач ОСОБА_2 , будучи зареєстрованим в будинковолодінні АДРЕСА_1 ,у даному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин не проживає, житлом не користується, витрат по його утриманню не несе, а тому в суду є всі підстави визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» , керуючись ст.ст. , 8,12, 81,141, 258-259, 263, 264, 265, 273, 280-282,352, 355ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: будинковолодінням АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: