ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2019 року

м. Київ

справа № 235/4897/14-ц

провадження № 61-31765св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

стягувач - ОСОБА_1 ,

боржник - ОСОБА_2 ,

особа, дії якої оскаржуються, - старший державний виконавець Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Безручко Вікторія Валеріївна,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2017 року, постановлену у складі судді Величко О. В., та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 жовтня 2017 року, постановлену колегією у складі суддів: Космачевської Т.В., Новосядлої В. М., Курило В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою, у якій просить визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Безручко В. В. від 29 травня 2017 року про відкриття виконавчого провадження № 54029486 з виконання виконавчого листа № 235/4897/14-ц, виданого 29 листопада 2016 рокуКрасноармійським міськрайонним судом Донецької області.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що 2 червня 2017 року нею отримано вказану постанову, яка є незаконною, оскільки резолютивна частина виконавчого документа в постанові викладена не у точній відповідності із виконавчим документом, зокрема, скорочено ім`я та по-батькові стягувача та боржника; постанова не містить мотивів, з яких прийнята, а містить лише посилання на норму закону, на підставі якої її винесено; державним виконавцем не зазначено у пункті 5 постанови ідентифікатор для доступу, що ставить під сумнів її дійсність; вона не підписана державним виконавцем.

Крім того, заявник вказувала, що зміст постанови про відкриття виконавчого провадження в частині визначення дій, які повинен вчинити боржник, є незрозумілим.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що державним виконавцем 29 травня 2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка ним не підписана та не містить ідентифікатора для доступу. Вказана постанова направлена боржнику.

12 червня 2017 року боржником на адресу відділу державної виконавчої служби направлено заяву, у якій вказано на ці недоліки постанови та міститься прохання про роз`яснення рішення суду.

15 червня 2017 року державним виконавцем повторно направлено боржнику підписану постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 травня 2017 року, яка містить ідентифікатор доступу. Вказана постанова має повне найменування стягувача та боржника, зміст резолютивної частини постанови відповідає змісту виконавчого листа.

Оскільки державним виконавцем усунуті недоліки постанови, вказані у заяві боржника, а роз`яснення судового рішення не відноситься до компетенції державного виконавця, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги та визнання незаконною постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 травня 2017 року.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 23 жовтня 2017 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та постановлено нову про відмову у задоволенні скарги з інших мотивів.

Зокрема апеляційний суд зазначив, що у матеріалах виконавчого провадження міститься дві постанови: одна із вказаними боржником недоліками, інша - належним чином оформлена і підписана.

Представник заявника пояснив, що боржником оскаржується саме постанова, яка не підписана державним виконавцем. Інша постанова, яка також міститься у матеріалах виконавчого провадження, ним не оскаржується.

Апеляційний суд дійшов висновку, що оскільки наявна у виконавчому провадженні неналежно оформлена постанова про відкриття виконавчого провадження від 29 травня 2017 року не створює для боржника юридичних наслідків, тому його права нею не порушені, тому підстави для її скасування відсутні.

Короткий зміст вимог і доводів касаційної скарги

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвали судів попередніх інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення скарги, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерствіюстиції України2 квітня 2012 рокуза № 489/20802, не підписана державним виконавцем, не містить мотивів її прийняття, повного імені та по батькові стягувача та боржника, ідентифікатора для доступу до інформації про виконавче провадження, тому є незаконною і законодавством не передбачено права державного виконавця самостійно усувати такі недоліки.

Провадження у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відзив на касаційну скаргу не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Судами встановлено, що постановою старшого державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Безручко В. В. від 29 травня 2017 року відкрито виконавче провадження № 54029486 з виконання виконавчого листа № 235/4897/14ц, виданого 29 листопада 2016 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області, про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належними ОСОБА_1 на праві приватної власності 3/10 частками приміщення з продажу промтоварів, які складаються з 1/2: торгівельної зали 2-1, коридору 2-2, туалету 2-3,

коридору 2-4, складу 2-5, торгівельної зали 2-6, кабінету 2-7, туалет 2-8, сходової клітки 14 2-І, сходової клітки 14 2-ІІ, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання звільнити нежитлове приміщення.

Вказана постанова, яка міститься у матеріалах виконавчого провадження і направлена боржнику до відома і для виконання, не підписана державним виконавцем та не містить ідентифікатора для доступу до інформації про виконавче провадження.

12 червня 2017 року боржником на адресу відділу державної виконавчої служби направлено заяву про вказані недоліки постанови з проханням роз`яснити рішення суду.

15 червня 2017 року державним виконавцем направлено боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 травня 2017 року ВП № 54029486, яка підписана державним виконавцем, скріплена печаткою, містить повне найменування стягувача та боржника, ідентифікатор для доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Вказана постанова також міститься у матеріалах виконавчого провадження і, як з`ясовано апеляційним судом, боржником не оскаржується.

Позиція Верховного Суду; мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до статті 383 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі статтею 387 ЦПК України у тій же редакції Кодексу у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження, яка не містить підпису державного виконавця, не створює для боржника юридичних наслідків, отже не порушує його права чи свободи, а інша постанова боржником не оскаржується, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування ухвали апеляційного суду, постановленої за наслідками розгляду скарги, оскільки суд постановив її з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвали - без змін.

Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, судом не встановлено.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук

М. Ю. Тітов