Справа №: 398/963/19
провадження №: 2/398/987/19
"26" квітня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Авраменка О.В.,
з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Олександрія в прядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просив визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком №36 по вул. Користівській в с. Войнівка Олександрійського району Кіровоградської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що зазначений будинок є його приватною власністю на підставі договору купівлі-продажу від 09 січня 2004 року. В зазначеному будинку зареєстрована колишня дружина позивача ОСОБА_2, яка фактично за місцем реєстрації не проживає з 2013 року.
Оскільки, відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявилася без повідомлення причин, відзив не подала та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
Позивач є власником будинку №36, розташованого по вул. Користівській в с. Войнівка, Олександрійського району, Кіровоградської області, на підставі договору купівлі-продажу від 08 травня 2003 року (а. с. 6).
В зазначеному будинку, як члени сімї позивача, зареєстровані ОСОБА_2 його колишня дружина, ОСОБА_3 дочка та ОСОБА_4 син.
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 червня 2013 року шлюб укладений 25 листопада 2005 року між сторонами розірвано, рішення набрало законної сили 01 липня 2013 року (а. с. 10).

Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 та від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16.

Відповідно до акту, складеного Приютівською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області від 06 лютого 2019 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2, зареєстрована, але не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2013 року (а. с. 12). Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації також підтверджується довідкою Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 02 квітня 2019 року (а. с. 17).

Оскільки, судом встановлено, що відповідач не є членом родини позивача, не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, та позивач не надавав свою згоду на користування будинком відповідачем, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а відповідач визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням №36 по вул. Користівській в с. Войнівка Олександрійського району Кіровоградської області.

На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягав та просив не стягувати судовий збір з відповідача.

На підставі ст. ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263 265, 268, 280 282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Войнівка, вул. Користівська, буд. 36)до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Войнівка, вул. Користівська, буд. 36) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком №36 по вул. Користівській в с. Войнівка Олександрійського району Кіровоградської області.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 26 квітня 2019 року.

Суддя О.В.Авраменко