Справа № 645/1007/19
Провадження № 2/645/1014/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.,

за участі секретаря судових засідань Ятлової Ю.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частина з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, з моменту подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позову посилалася на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. 25.02.209 року рішенням Фрунзенського районного суду шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 (гуртожиток). Дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків 27 лютого 2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін по справі.

19.03.2019 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву про стягнення боргу, згідно якого відповідач зазначає, що вимога позивача не може бути задоволена, а факти викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України. ОСОБА_4 .П вказав, що після розірвання шлюбу з позивачем, він продовжує надавати донці матеріальну допомогу. Переказує грошові суми, про що надав квитанції про переказ коштів на потреби дитини, оплату помешкання, послуги інтернет та телебачення. Загальний розмір фінансової допомоги за період із 15.12.2018 р. по 19.03.2019 р. складає - 24875,13 грн. Відповідач зазначив, що він надав докази спростування доводів позивача, стосовно не надання допомоги дитині, а відповідно й вимога Позивача про стягнення аліментів взагалі є надуманою та передчасною, оскільки це його рідна дитина, яку він любить і в майбутньому буде матеріально допомагати їй. Також ОСОБА_2 вказав, що він заперечує проти тверджень позивача, що донька часто хворіє різними захворюваннями, бо це не не відповідає дійсності. Діагноз: згідно міжнародної класифікації хвороб №10, а саме «Інші уточнені хвороби жовчного міхура», що вказаний в довідці № 479 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 18.12.2018 року не відповідає дійсності. За час після народження донька жодного разу не знаходилась на стаціонарному лікуванні, а спостерігалась в поліклініці з причин не пов`язаних з захворюваннями шлунково-кишкового тракту. Єдині рази, коли були змушені звертатися за медичною допомогою до дитячої лікарні були випадки коли у доньки розвинулась асфіксія внаслідок потрапляння інорідного тіла в дихальні шляхи, а також отримання травми м`яких тканин обличчя на тренуванні. Таким чином, своє небажання працювати і приймати участь в матеріальному забезпеченні доньки Позивач мотивує хворобою дитини, а своє матеріальне благополуччя має на меті забезпечити за його рахунок. Доказів щодо позичання Позивачем грошей в борг на ліки для дитини у сусідів у нього не має, так як жоден з них до нього з проханням повернути кошти не звертався. Щодо тверджень позивача стосовно того, що стан матеріального становища відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, ОСОБА_2 заперечує, бо вважає таким, що такі вимоги не відповідають чинному законодавству.

22.03.2019 року через канцелярію суду від ОСОБА_1 , надійшла відповідь на відзив від 19.03.2019 р., згідно якому ОСОБА_1 частково визнала доводи, викладені в відзиві та визнала факт, що відповідач переслав на її картку ПриватБанку грошові перекази: - у грудні 2018 року: 10.12.2018 року - 82.80 грн. наїжу дитині; 17.12.2018 року - 1005.03 грн. на оплату садка, на їжу та медикаменти для дитини; 25.12.2018 року - 1005.03 грн. на оплату садка, на їжу та медикаменти для дитини; всього: 2 092.86 грн.; - у січні 2019 року: 02.01.2019 року - 2010.05 грн. на оплату садка, на їжу та медикаменти для дитини; 14.01.2019 року - 2010.05 грн. на оплату садка, на їжу та медикаменти для дитини; всього: 4020.10 грн.; - у лютому 2019 року: 01.02.2019 року - 2010.05 грн. на оплату садка, на їжу та медикаменти для дитини; 11.02.2019 року медикаменти для дитини; 1005.03 грн. на оплату садка, на їжу та 1005.03 грн. на оплату садка, на їжу та 18.02.2019 року - медикаменти для дитини; всього: 4020.11 грн.; - у березні 2019 року - 01.03.2019 року - 2010.05 грн. на оплату садка, на їжу та медикаменти для дитини, всього: 2010.05 грн. Таким чином, визнала, що в період з 10.12.2018 року по 01.03.2019 року отримала від відповідача грошові перекази на загальну суму 12143,12 грн. на оплату садка, на їжу та медикаменти для дитини, що становить 3035.78 грн. на місяць. Але при цьому зазначаю, що вказані грошові перекази були направлені мені тільки після неодноразового нагадування і декількох прохань до відповідача. Крім того вказала, що не визнає грошові перекази на загальну суму 12732.01 грн., які ОСОБА_2 надав до суду в якості, доказів сплати ним аліментів на дитину за період з 28 грудня 2018 року по 21 лютого 2019 року. Позивач зазначила, що вказані грошові перекази на суму 12732.01 грн. не є аліментами, так як вони сплачувались ОСОБА_2 за проживання в гуртожитку, де він зареєстрований і це підтверджується довідкою про склад сім`ї від 06.02.2019 року за № 01-10/279, яка міститься в матеріалах справи; за оплату кабельного ТВ в гуртожитку; за оплату послуг інтернету в гуртожитку. Відповідач у вихованні дитини фактично участі не приймає з 15.12.2018 року, так як покинув сім`ю і став жити окремо, за іншою адресою. У нього нема бажання бачити дитину. Він приходить до доньки один раз на місяць на дві - три години. Останній раз вона запрошувала його прийти на дитячий ранок до дитсадка 06.03.2019 року і він приходив. Коли дитина хворіє, про це повідомляє ОСОБА_2 позивачка, але він до дитини не приходить і не провідує її. Ствердження відповідача, що донька не є хворою, спростовується висновком ЛКК № 479 від 18.12.2018 року, виданою дитячою поліклінікою № 7 м. Харкова, яка міститься в матеріалах справи. Крім того, донька часто хворіє ОРВ, що підтверджується копіями фіскальних чеків, які додано до відповіді на відзив. ОСОБА_2 не погоджується з позовними вимогами щодо стягнення з нього аліментів на неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) батька дитини, щомісячно, з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повнолітнього віку, і вважає, що він може платити аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка заперечує проти цього, бо просить суд стягувати аліменти з відповідача в частині від всіх видів його заробітку, а не в твердій грошовій сумі з нарахуванням сум інфляції.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, підтримала відповідь на відзив та просила пояснення викладені в ньому врахувати при вирішенні спору. В обґрунтування вимог позову зазначила, що ОСОБА_2 дійсно допомагає їй, але у малому розмірі. Крім того зазначила, що дитина часто хворіє, на підтвердження чого надала виписки із медичних карток про перебування ОСОБА_3 в лікарнях: ОДКЛ № 1 в період з 02.05.2019 р. по 11.05.2019 р. (а.с. 99-101), КЗОЗ «Харківська міська дитяча лікарня № 5» у лікаря невролога від 13.07.2016 р. (а.с. 75-78), КНП «Міська дитяча клінічна лікарні № 19» в період з 28.03.2019 р. по 02.04.2019 р. та потребує матеріальних коштів, якими вона сама не має можливості забезпечити дитину.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги він визнає частково, а саме не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частина від доходів. Поданий ним відзив на позовну заяву підтримав в повному обсязі. Крім того вказав, що він надсилає позивачу кошти по мірі можливості, на підтвердження чого надав квитанції. Також надав квитанції, що до теперішнього часу не мешкаючи разом з позивачем та донькою, він сплачує кошти за їх проживання. При прийнятті рішення, просив взяти до уваги його пояснення, додані до заперечення документи та вказав, що дійсно не заперечує проти стягнення з його заробітної плати аліменти на щомісячне утримання доньки у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ОСОБА_3 18 років.

Суд дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3ст 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідност. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно дост. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова 25 лютого 2019року шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 18 липня 2008 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 584 розірвано.

Сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження, серії НОМЕР_1 від 15.07.2014 року). Згідно зазначеного свідоцтва про народження, позивачка зазначена матір`ю дитини, відповідач батьком.

Судом встановлено, що дитина проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 та знаходяться на її утриманні. Відповідач мешкає окремо, що не заперечується відповідачем у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.

В ч. 2ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст.182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Згідно з п.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Визначаючи розмір аліментів, суд керується ст.ст. 181, 183, 184 СК України, тобто аналогічними нормами, які передбачають, що аліменти можуть присуджуватися в частці від доходу і ( або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів на дитину у частині від доходу, суд враховує та приймає до уваги надані стороною відповідача докази, які не оспорюються позивачем, що відповідач має регулярний стабільний дохід за період з вересня 2018 по лютий 2019 р. отримав 64248,80 грн., офіційно працює в Харківській медичній академії післядипломної освіти асистентом в підрозділі травматології, анестезіології та військової хірургії (довідка від 19.03.2019 р. видана Харківською медичною академією післядипломної освіти № 157) також працює на посаді лікар-анестезіолог зовнішній сумісник 0,5 ставки реанімація та з вересня 2018 по лютий 2019 р. отримав 19280,67 грн. (довідка від 19.03.2019 р. видана КНП «Міська клінічна лікарня № 2» імені проф. О.О. Шалімова № 20), інших осіб на утриманні не має.

Таким чином, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що у відповідача регулярний дохід та враховуючи, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дитини віком дo 6 років з 01 січня 2019 пo 30 червня - 1626 грн., з 01 липня пo 30 листопада 1699 грн., з 01 грудня - 1779 грн.; для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., с 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн., суд частково задовольняє позовні вимоги та визначає розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, суд приймає надані стороною докази сплати коштів відповідачем на утримання дитини, помешкання в якому зареєстрована сім*я та комунальні послуги якими користується позивач з донькою, та згідно наданим квитанціям, відповідачем ОСОБА_2 були здійснені переводи позивачу на картку ПриватБанк. Так згідно квитанцій про переказ коштів вбачається, що відповідачем ОСОБА_2 було надіслано ОСОБА_1 : 10.12.2018 року - 82.80 грн. наїжу дитині; 17.12.2018 року - 1005.03 грн. на оплату садка, на їжу та медикаменти для дитини; 25.12.2018 року - 1005.03 грн. на оплату садка, на їжу та медикаменти для дитини; 28.12.2018 року 2804,48 грн. за проживання в гуртожитку 02.01.2019 року - 2010.05 грн. на оплату садка, на їжу та медикаменти для дитини; 14.01.2019 року - 2010.05 грн. на оплату садка, на їжу та медикаменти для дитини; 22.01.2019 року 2776,16 грн. за проживання в гуртожитку, 01.02.2019 року - 2010.05 грн. на оплату садка, на їжу та медикаменти для дитини; 04.02.2019 року 150 грн. за послуги інтернету, 11.02.2019 року медикаменти для дитини 1005.03 грн., на оплату садка, на їжу та 1005.03 грн. на оплату садка, на їжу та 18.02.2019 року - медикаменти для дитини; 21.02.2019 р. 3684,35 грн. оплата за проживання в гуртожитку, 01.03.2019 року - 2010.05 грн. на оплату садка, на їжу та медикаменти для дитини, 07.03.2019 року 150 грн. за послуги інтернету, 18.03.2019 року 2776,16 грн. за проживання в гуртожитку (а.с. 34-51). Факт переказу коштів від відповідача позивачем не оспорюється, як і факт не проживання відповідача за адресою реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того суд приймає до уваги надану позивачем медичну документацію стосовно перебування неповнолітньої ОСОБА_3 в лікарнях через хворобу, в якості доказів потреби матеріального забезпечення дитини.

З врахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням виплачених сум, що підтверджуються наданими доказами.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Положенням ст. 191 СК України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» ст.ст.7, 8, 12, 13, 141, 258-259 ЦПК України, ст.ст.180,181,182,184,192 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІНД НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІНД НОМЕР_3 ), аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням виплачених сум.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , 1982 р.н., РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована і мешкає за адресою: АДРЕСА_2 гуртожиток),

Відповідач ОСОБА_2 , 1976 р.н., РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 гуртожиток).

Повний текст судового рішення складено 06.06.2019 року.

Головуючий-суддя: