Постанова

Іменем України

20 травня 2019 року

м. Київ

справа № 521/8965/16-ц

провадження № 61-30572 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Усика Г. І. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Малиновського районного суду

м. Одеси від 21 червня 2017 року у складі судді Плавича І. В. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Сєвєрової Є. С., Вадовської Л. Н., Ващенко Л. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі ПрАТ «СК «АХА Страхування») про відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

На обгрунтування позовних вимог зазначав, що 26 вересня 2015 року в м. Одесі біля будинку №2-А по вулиці Краснова з вини ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний йому автомобіль «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2015 року.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 застрахована ПрАТ «СК «АХА Страхування», страховий поліс серії АІ/8232929. Листом від

04 січня 2016 року №17/18ЦВ ПрАТ «СК «АХА Страхування» повідомило його про те, що сума страхового відшкодування складає 707,00 грн.

Не погодившись з визначеним розміром страхового відшкодування, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив стягнути з ПрАТ «СК «АХА Страхування» 27 021,26 грн на відшкодування майнової шкоди,

1 015,20 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи, та 550,00 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «АХА Страхування» на користь ОСОБА_1 27 021, 26 грн на відшкодування майнової шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вина ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2015 року. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 застрахована ПрАТ «СК «АХА Страхування», ліміт відповідальності страховика за заподіяну майнову шкоду потерпілій особі становить 50 000,00 грн, а тому з неї у межах ліміту відшкодування підлягає стягненню заподіяна позивачеві майнова шкода. При визначенні розміру відшкодування страхова компанія покладалася на звіт суб`єкта оціночної діяльності Вітвіцького І. І. №82/16 від 16 грудня 2016 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мазда» становить

58 407,00 грн, що перевищує ринкову вартість цього автомобіля (57 600,00 грн), а тому розмір матеріального збитку, завданого власнику зазначеного транспортного засобу складає різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, що становить 707,00 грн.

Оскільки з визначеним страховою компанією розміром страхового відшкодування не погоджується позивач, на спростування якого надав висновок від 23 жовтня 2015 року №5539, складений експертом Федотовим М. В. , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 32 656,56 грн, з яким у свою чергу не погоджується ПрАТ «СК «АХА Страхування», суд прийняв за основу висновок від 16 лютого 2017 року №2, складений судовим експертом Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (далі Одеського НДЕКЦ)

Кеосак І. П., відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виходячи з того, що його ремонт є економічно недоцільним, визначено виходячи з його ринкової вартості у розмірі 67 836,37 грн, вартість транспортного засобу після ДТП становить 39 108,11 грн.

Ураховуючи наведене та виходячи з положень статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд з урахуванням сплаченої ПрАТ «СК «АХА Страхування» позивачеві суми страхового відшкодування у розмірі 707,00 грн, стягнув із зазначеної страхової компанії на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 27 021,26 грн. Суд відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження від 23 жовтня 2015 року № 5539 в розмірі 550,00 грн, посилаючись на те, що в матеріалах справи наявна розписка від

19 липня 2016 року, згідно якої представник позивача отримав від ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 1 550,00 грн, з яких 550,00 грн компенсація витрат за проведення зазначеного автотоварознавчого дослідження.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2017 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «АХА Страхування» відхилено, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 червня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована посиланням на те, що суд першої інстанції повно встановив обставини справи, надав належну правову оцінку доводам сторін та зібраним у справі доказам, а також правильно застосував норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, є безпідставними. Посилання на порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо не залучення до участі у справі ОСОБА_5 є непереконливими, оскільки оскаржуваним судовим рішенням не вирішувалися питання про права та обов`язки зазначеної особи.

Узагальнені вимоги та доводи касаційної скарги

У грудні 2017 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ПрАТ «СК «АХА Страхування», у якій заявник просив скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 червня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а також ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2017 року та ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга обгрунтована посиланнями на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема суди при визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, необгрунтовано взяли до уваги висновок експерта № 2 від

16 лютого 2017 року, складений Кеосаком І. П. , та відхилили висновок експерта Вітвіцького І. І., незважаючи на те, що він складений відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092. Крім того, суд першої інстанції неправильно застосував статтю 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в частині відшкодування витрат на автотоварознавче дослідження, оскільки не урахував, що обов`язок відшкодування таких витрат у страховика виникає лише тоді, коли його представник не з`явився на місце настання страхового випадку або місцезнаходження пошкодженого майна, проте страховик свій обов`язок виконав, а тому підстав для стягнення із страховика таких витрат не було. Крім того, суд безпідставно не залучив до участі у справі власника пошкодженого автомобіля ОСОБА_5 , хоча рішення суду може вплинути на його права та обов`язки та невірно вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Відзив на касаційну скаргу подано не було.

Відповідно до статті 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня

2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши законність та обгрунтованість оскаржуваних рішень в межах доводів касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалені з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновки судів попередніх інстанцій не спростовують.

Установлені судами фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій установлено, що 26 вересня 2015 року о

08 год. 45 хв. біля будинку № 2-А по вулиці Краснова в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника транспортного засобу, застрахована у ПрАТ «СК «АХА Страхування».

На підставі заяви про страхове відшкодування та страхового акту

№ 1.102.15.04208/VESKO14 від 04 січня 2016 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 707,00 грн.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Не погодившись з визначеним страховою компанією розміром страхового відшкодування, позивач на підтвердження розміру завданої йому майнової шкоди надав висновок автотоварознавчого дослідження від 23 жовтня

2015 року № 5539, складений судовим експертом Федотовим Ф. В. , відповідно до якого загальна сума відновлювального ремонту автомобіля марки «Мазда 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням фізичного зносу становить

32 656,56 грн.

Заперечуючи проти позову ПрАТ «СК «АХА Страхування» зазначало, що воно правильно визначило розмір страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі

707,00 грн, виходячи з розміру заподіяної власнику автомобіля «Мазда 323» шкоди, визначеного експертом Вітвицьким І. І. у висновку від 16 травня

2016 року № 82/16, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобілю марки «Мазда 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 58 407,00 грн, що перебільшує його ринкову вартість (56 700,00 грн), а тому проведення ремонту цього автомобіля є економічно необгрунтованим, у зв`язку з чим розмір матеріального збитку, завданого власнику зазначеного транспортного засобу складає різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, що становить 707,00 грн.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2016 року у справібуло призначено судову автотоварознавчу експертизу. Відповідно до висновку експерта від 16 лютого 2017 року № 2, складеного судовим експертом Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру

Кеосаком І. П., майнова шкода, завдана власнику автомобіля марки «Мазда 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначена рівною ринковій вартості автомобіля у розмірі 67 836,37 грн, ринкова вартість автомобіля після ДТП становить 39 108,11 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції з мотивами якого погодився апеляційний суд, дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення із страхової компанії на користь потерпілої особи майнової шкоди у розмірі 27 021,26 грн, в межах ліміту страхової суми, з урахуванням франшизи у розмірі 1 000,00 грн та уже виплаченої суми страхового відшкодування у розмірі

707,00 грн.

Доводи касаційної скарги про те, що при визначенні розміру майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суди необгрунтовано взяли до уваги висновок автотоварознавчого дослідження, складений судовим експертом Кеосаком І. П., є неспроможними. За наявності у матеріалах справи наданих сторонами двох істотно відмінних висновків спеціалістів, суд першої інстанції на виконання вимог цивільного судочинства, основним завданням якого є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ (стаття 1 ЦПК України 2004 року), призначив у справі судову автотоварознавчу експертизу щодо визначення розміру завданої позивачеві майнової шкоди, висновки якої були покладені в основу рішення, з яким погодився апеляційний суд.

ПрАТ «СК «АХА Страхування» не навело переконливих мотивів, які б ставили під сумнів правильність висновку, складеного судовим експертом Одеського НДЕКЦ Кеосак І. П., зокрема, що він складений з порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092. В силу положень статті 400 ЦПК України касаційний суд не наділений повноваженнями надавати оцінку та здійснювати переоцінку доказів.

Посилання заявника на те, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не залучив до участі у справі власника автомобіля «Мазда 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , чим порушив його права є безпідставними, оскільки оскаржуваними судовими рішеннями не вирішувалися питання про права та обов`язки зазначеної особи. До того ж в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_5 уповноважував заявника діяти від його імені та в його інтересах.

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно, до яких належить право володіння. Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.

Відповідно до статті 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Згідно з пунктом 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту користування ним на достатній правовій підставі, відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183 цс 14.

Оскільки автомобіль «Мазда 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент пошкодження перебував у правомірному володінні позивача, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність підстав для стягнення страхового відшкодування на користь ОСОБА_1

Твердження заявника про неправильне визначення судом розміру судових витрат є помилковим, оскільки мінімальна ставка судового збору на 2016 рік за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру складає 551,20 грн, яка і була сплачена позивачем. Ураховуючи, що мінімальний розмір судового збору не підлягає поділу при частковому задоволенні позовних вимог, висновок суду першої інстанції про розподіл судових витрат є обгрунтованим.

Інші доводи касаційної скарги не впливають на правильність висновків судів попередніх інстанцій, фактично зводяться до незгоди з рішенням суду та власних мотивів переоцінки доказів та мотивів

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Аналізуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що судом першої та апеляційної інстанцій правильно визначено характер правовідносин, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник