Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/1443/2019 Справа № 546/781/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань - Конюх С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2018 року Харківський національний університет внутрішніх справ (далі ХНУВС) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням на навчання.

03 грудня 2018 року справу передано за підсудністю до Комінтернівського районного суду м. Харкова.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 18 серпня 2014 року по 15 травня 2017 року.

Наказом ХНУВС № 174 о/с від 11.08.2014 року ОСОБА_1 було прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 18 серпня 2014 року та присвоєно звання «рядовий міліції».

Наказом ХНУВС №356 о/с від 31.08.2015 року ОСОБА_1 переведено на другий курс.

Наказом ХНУВС № 588 о/с від 31.08.2016 року ОСОБА_1 переведено на третій курс.

01.09.2014 року на виконання вимог Закону України від 20.12.1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» та наказу МВС від 14.05.2007 року №150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між відповідачем, ХНУВС та ГУ МВС України в Полтавській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України.

Наказом ХНУВС від 15.05.2017 року №148 о/с ОСОБА_1 відраховано зі складу курсантів та звільнено зі служби з поліції відповідно до ст. 77 ч. 1 п. 5 (через службову невідповідність) ЗУ «Про Національну поліцію».

У зв`язку з відрахуванням та звільненням відповідача зі служби в поліції, позивач вважає, що з нього підлягають стягненню витрати пов`язані з його утриманням в розмірі 51844,77 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог позивача заперечують в повному обсязі.

Судом розглянуто питання щодо закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути питання щодо закриття провадження у справі за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Ч. 4 ст. 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

За змістом ст. 9 Закону України «Про міліцію», чинного на час виникнення спірних відносин, на курсантів, слухачів, ад`юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів МВС, поширюються права і обов`язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про міліцію» працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.

Згідно ст. 18 Закону України «Про міліцію» підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням МВС в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує МВС за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Курсанти вищих навчальних закладів МВС у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Аналогічні норми містяться в ст. 74 Закону України «Про національну поліцію», який є чинним на час розгляду справи, відповідно до ч.ч. 4,5 якої особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Як слідує з Наказу №174 о/с від 11.08.2014 року відповідач був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, зарахований курсантом університету з присвоєнням звання «рядовий міліції», а у подальшому згідно наказу № 148 о/с від 15.05.2017 року звільнений зі служби в національній поліції та відрахований з числа курсантів через службову невідповідність.

Таким чином, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді публічної служби, звільнився з 15.05.2017 року через службову невідповідність, що є порушенням відповідачем умов договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України.

За таких обставин спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18) та від 13 березня 2019 року у справі № 723/18/17 (провадження № 14-563цс18).

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З врахуванням вищезазначеного, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому провадження у справі слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст. 255 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі № 546/781/18 за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Роз`яснити Харківському національному університету внутрішніх справ право на звернення з такими вимогами до адміністративного суду за правилами адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIIІ «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя -О. А. Фанда