ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року

м. Харків

Справа № 645/646/15-ц

Провадження № 22-ц/818/291/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Коваленко І.П.,

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2,

відповідач: ОСОБА_3,

відповідач: ОСОБА_4,

відповідач: ОСОБА_5,

позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_4,

позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_5,

відповідач за зустрічним позовом: Територіальна громада м. Харкова в особі виконавчого комітету Харківської міської ради,

відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1,

відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_2,

відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_3,

відповідач за зустрічним позовом: Фрунзенський РВ ГУДМС України в Харківській області,

третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перерозподіл часток співвласників, виділ частки зі спільної часткової власності та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Територіальної громади м. Харкова в особі виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Фрунзенського РВ ГУДМС України в Харківській області, третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради про розподіл спільного майна, припинення правовідношення, зняття з державної реєстрації, встановлення юридичного факту і визнання права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2016 року (в складі судді Шарко О.П.),

ВСТАНОВИВ:

У липні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перерозподіл часток співвласників, виділ частки зі спільної часткової власності, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 11 лютого 2015 року, просив змінити розмір часток співвласників в праві спільної власності на житловий будинок АДРЕСА_1; виділити позивачу належну частку на праві приватної власності на вказаний будинок в натурі: приміщення в житловому будинку літ."А-1" в квартирі № 2 - житлову кімнату 2-2 площею 13,0кв.м, жилу кімнату 2-3 площею 8,6кв.м, - а всього по житловим приміщенням загальною площею 21,6кв.м. з правом обладнання окремого входу; з надвірних будівель виділити позивачу гараж літ. «З»; визначити порядок користування земельною ділянкою під житловим будинком між позивачем та іншими співвласниками - відповідачами по справі.

В обгрунтування позову вказував, що ще за життя його батька ОСОБА_6 в 1977 році до квартири № 2 було прибудоване житлове приміщення літ. "А1-1" площею 22,2кв.м вартістю 28836грн., а тому його частка у спірному будинку № АДРЕСА_1 стала більшою ніж 1/2 частина. Крім того, в 1985 році спадкоємцями ОСОБА_6 був збудований гараж літ. "З", а в 1987 році до квартири № 2 було прибудоване приміщення літ. "а4" площею 18,1кв.м. Вважає, що на підставі ст.119 ЦК УРСР 1963р. частки учасників спільної власності на цей житловий будинок підлягають відповідній зміні.

У березні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з зустрічним позовом до Територіальної громади м. Харкова в особі виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Фрунзенського РВ ГУДМС України в Харківській області, третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради про розподіл спільного майна, припинення правовідношення, зняття з державної реєстрації, встановлення юридичного факту і визнання права власності, в якому просили: поділити житловий будинок № АДРЕСА_1 між його співвласниками в натурі; припинити правовідношення спільної часткової власності на будинок № АДРЕСА_1 між ОСОБА_4, ОСОБА_5 з ОСОБА_2 і ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 право приватної власності на квартиру № 1 житлового будинку № АДРЕСА_1 у рівних частинах - по 1/2 частці за кожним з них; визнати квартиру № 2 у житловому будинку № АДРЕСА_1 новим об`єктом нерухомості після пожежі, що сталася в цьому будинку 01 березня 1998 року встановити факт приналежності квартири № 2 у житловому будинку № АДРЕСА_1 Долженко ОСОБА_7, ОСОБА_5 через її відновлення за власний кошти після пожежі, що сталася в цьому будинку 01 березня 1998 року; визнати за ОСОБА_4 право приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_5 право приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; припинити правовідносини спільної часткової власності на будинок № АДРЕСА_1 між ОСОБА_4, ОСОБА_5 з ОСОБА_8 шляхом грошової компенсації йому залишкової вартості квартири № 2 у вказаному вище будинку у розмірі 18086 (вісімнадцять тисяч вісімдесят шість) грн. 00 коп. після пожежі, що сталася в цьому будинку 01.03.1998 року, стягнувши її в рівних частках з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1; зобов`язати Фрунзенський РВ ГУ ДМС України в Харківській області зняти ОСОБА_1 з державної реєстрації за адресою спірної квартири № 2 у жилому будинку № АДРЕСА_1. Також, просили стягнути з відповідачів судові витрати.

В обгрунтування зустрічних позовних вимог вказували, що на забезпечення своїх вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 перерахували на депозитний рахунок суду 18086,00 грн., що підлягають присудженню ОСОБА_1 у якості грошової компенсації йому залишкової вартості квартири № 2 у вказаному вище будинку, та надали суду відповідні письмові докази з цього приводу.

Первісні та зустрічні позовні вимоги об`єднані судом в одне провадження.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1, представник позивача первісні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти зустрічних позовних вимог заперечували.

ОСОБА_2 (відповідач за первісним позовом) у судовому розгляді справи, позовні вимоги за зустрічним позовом визнала, проти первісних позовних вимог ОСОБА_1 заперечувала.

ОСОБА_3 (відповідач за первісним позовом) у ході судового розгляду справи позовні вимоги за зустрічним позовом визнав, проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечував.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 (позивачі за зустрічним позовом) свій зустрічний позов підтримали, проти первісного позову заперечували.

Представники Харківської міської ради (відповідач за зустрічним позовом) та її Департамент реєстрації (третя особа за зустрічним позовом) у судове засідання не з'явилися, про місце, день і час розгляду цієї справи повідомлені належним чином, копії позовних вимог отримали та письмово повідомили суд про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач за зустрічним позовом Фрунзенський РВ ГУ ДМС України в Харківській області участі у судовому розгляді справи не взяв, про місце, день і час розгляду цієї справи повідомлений належним чином, копії позовних вимог отримав та письмово повідомив суд про розгляд справи за його відсутності.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2016 року у позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про перерозподіл часто співвласників, виділ частки зі спільної часткової власності - відмовлено у повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Територіальної громади м. Харкова в особі виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Фрунзенського РВ ГУДМС України в Харківській області, третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради про розподіл спільного майна, припинення правовідношення, зняття з державної реєстрації, встановлення юридичного факту і визнання права власності задоволено частково.

Поділено житловий будинок № АДРЕСА_1 між його співвласниками в натурі.

Визнано за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 у рівних частинах - по 1/2 частці за кожним з них.

Визнано за ОСОБА_4 право приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_5 право приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

Припинено правовідношення спільної часткової власності на будинок № АДРЕСА_1 між ОСОБА_4, ОСОБА_5 з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_4, ОСОБА_5 18086 грн. 00 коп. на користь ОСОБА_1 у якості грошової компенсації йому залишкової вартості квартири № 2 у вказаному вище будинку після пожежі, що сталася в ньому 01.03.1998 року.

Знято ОСОБА_1 з державної реєстрації за адресою спірної квартири № АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 судові витрати по справі у розмірі 243 грн. 60 коп. судового збору та 3500 грн. витрати на правову допомогу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що неправомірним та безпідставним є твердження суду першої інстанції щодо того, що його частка у спірному будинку є незначною. Вказане твердження спростовується висновком будівельно-технічної експертизи № 10527/1435/1436 від 23.03.2016 року, в якому зазначається, про можливість виділити частку зі спільної власності на житловий будинок, а також визначена його частка у спірному будинку, яка на рівні з іншими співвласниками, а саме 69/300 частини або 23/100.

Крім того, апелянт вказує, що двокімнатна квартира АДРЕСА_3, на яку посилався суд першої інстанції, була продана ним ще у лютому 2011 року.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що на підставі договору про право забудови житлового будинку і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Третьою Харківською нотаріальною конторою 2 липня 1953 року ОСОБА_6 і його брат ОСОБА_9 побудували житловий будинок АДРЕСА_1

Встановлено також і визнається сторонами, що житловий будинок побудований на два господаря і мав два самостійних виходи.

При цьому у квартирі №1 житлового будинку мешкав ОСОБА_9, у квартирі №2 - ОСОБА_6, кожен зі своїми сім'ями.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №282 від 11 липня 1984 року АДРЕСА_1, а житловому будинку присвоєно №4.

Згідно довідки Харківського міського бюро технічної інвентаризації вказаний житловий будинок був зареєстрований за ОСОБА_6 і ОСОБА_9

23 вересня 1978 року ОСОБА_6 помер.

Згідно свідоцтва про право па спадщину за законом, виданого 25 вересня 1982 року, половину вказаного житлового будинку в рівних частках успадкували дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_10 та його діти - донька ОСОБА_4 і син - ОСОБА_1

27 серпня 1989 року померла ОСОБА_10

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 березня 1990 року 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 яка належала ОСОБА_10, успадкував ОСОБА_5

18 грудня 2003 року помер ОСОБА_9

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 лютого 2006 року 1/2 частину житлового будинку успадкували його діти - донька ОСОБА_2 і син - ОСОБА_3 у рівних частках.

На час розгляду справи судом житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності зареєстровано за: ОСОБА_2 - 1/4 частина; ОСОБА_3 - 1/4 частина; ОСОБА_4 - 1/6 частина; ОСОБА_5 - 1/6 частина; ОСОБА_1 - 1/6 частина, що підтверджується довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 20 квітня 2011 року.

За розпорядженням Харківського міського голови № 7 від 02.02.2016 року "Про перейменування об`єктів топоніміки міста Харкова" (додаток № 2 до розпорядження) вулиця Корчагінців в місті Харкові перейменована на вулицю Амосова, а тому спірний житловий будинок на цей час має нову адресу: АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 05 червня 2014 року у справі №2033/2-1907/11 встановлено, що у 1977 році була зведена житлова прибудова літ. «АІ-І» житловою площею 22,2кв.м, яка складається із двох житлових кімнат 2-1 і 2-2, яка введена в експлуатацію і на яку спадкоємці ОСОБА_9 - власники квартири №1 - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не претендують.

У зв'язку із зведення житлової прибудови літ. «АІ-І» до квартири АДРЕСА_1 (на яку ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не претендують) частки співвласників житлового будинку, який знаходиться у спільній частковій власності сторін, підлягали перерозподілу.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

31 серпня 2018 року у даній справі було проведено додаткову судову будівельно-технічну, оціночно-будівельну та земельно-технічну експертизу, згідно висновку якої наявна технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити частку ОСОБА_1 зі спільної власності на домоволодіння (Докладніше у дослідженні); наявні технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити частку ОСОБА_1 у квартирі №2 (Докладніше у дослідженні); запропоновано два варіанти виділу частки ОСОБА_1 в домоволодінні (Докладніше у дослідженні); запропоновані два варіанти виділу частки з незначним відступом від реальних часток та зазначено як змінилися частки співвласників. Розрахунок грошової компенсації не надається з причин, вказаних у дослідженні; варіанти користування житловим будинком, надвірними будівлями не надаються в зв'язку з наданням варіантів виділу житлового будинку.

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричиняє припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки у праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто становити окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

У частині другій статті 367 ЦК України визначено, що в разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи зі змісту цієї норми, поділ є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку.

Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Висновком експертизи від 31 серпня 2018 року , проведеної у ході розгляду справи, запропоновано 2 варіанти розподілу домоволодіння з відступом від ідеальних часток співвласників у праві спільної часткової власності

Для кожного з варіантів запропоновано здійснення певних переобладнань, в тому числі устаткування квартир самостійними системами опалення, електроосвітлення, газопостачання тощо.

Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 (в редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції), власникам, наймачам (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків надано право, зокрема, на переобладнання і перепланування житлових приміщень відповідно до статей 100 і 152 ЖК Української РСР.

Стаття 152 ЖК Української РСР встановлює, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Перепланування (переобладнання) квартир та нежитлових приміщень повинно відповідати проектній документації, будівельним нормам і правилам, виконуватися згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків та Державним будівельним нормам України «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

Згідно з цими Правилами до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Водночас, при поділі житлового будинку в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування до ухвалення рішення в матеріалах справи повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки.

Залежно від обставин справи підлягають поданню висновки й інших служб, зокрема, погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання.

Виконання санітарно-гігієнічних вимог включає у себе вимоги до інсоляції, природного освітлювання, провітрювання, іонізації та мікроклімату приміщень жилих будинків, захисту їх від шуму, вібрації, електромагнітного і радіоактивного випромінювання.

Природне освітлювання повинні мати як жилі кімнати та кухні, так і неканалізовані вбиральні, вхідні тамбури до будинків, сходові площадки і загальні коридори.

Згідно вказаного висновку відповідно до запропонованих варіантів розподілу житлового будинку надано перелік переобладнань, які необхідно провести та з ким їх погодити, а саме:

для здійснення запропонованого І варіанту виділу, на якому наполягав ОСОБА_1, необхідно здійснити наступні переобладнання (проілюстровано у додатку №4 до висновку):

1.У перегородці між приміщеннями 2-1 та 2-2 демонтувати дверний блок, дверний проріз закласти.

2.У приміщенні 2-3 демонтувати віконний блок, віконний проріз подовжити, переобладнавши у дверний проріз, встановити подвійний дверний блок.

3.У перегородці між приміщеннями 2-1 та 2-4 демонтувати дверний блок, дверний проріз розширити (передбачити технічні заходи з посилення несучих конструкцій та заходи по забезпеченню міцності, стійкості будинку в цілому, його окремих елементів і конструкцій), улаштувавши арку.

4.Улаштувати самостійні мережі електропостачання, водопостачання, газопостачання опалення та каналізації для кожної з квартир.

Розподіл горищного приміщення робити по лінії розподілу житлового будинку з улаштуванням окремих лазів (входів) на горище, без улаштування перегородок;

для здійснення запропонованого II варіанту виділу необхідно здійснити наступні переобладнання (проілюстровано у додатку №5 до висновку):

1.У перегородці між приміщеннями 2-1 та 2-5 демонтувати дверний блок, дверний проріз закласти.

2.Між приміщеннями 2-5 та 2-7 демонтувати перегородку, улаштувати в стіні приміщення 2-7 два віконних прорізи, встановити віконні блоки, обладнати приміщення під кухню.

3.Приміщення 2-6 переобладнати в житлове.

4.У приміщенні 2-3 демонтувати віконний блок, віконний проріз подовжити, переобладнавши у дверний проріз, встановити подвійний дверний блок, обладнати приміщення під кухню.

5.Улаштувати самостійні мережі електропостачання, водопостачання, газопостачання опалення та каналізації для кожної з квартир.

Розподіл горищного приміщення робити по лінії розподілу житлового будинку з улаштуванням окремих лазів (входів) на горище, без улаштування перегородок.

Отже, згідно наданих експертом можливих варіантів виділу часток спірного будинку в натурі, має місце втручання у несучі конструкції та інженерні системи загального користування, що у свою чергу виключає можливість виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку без отримання документів, що дають право на їх виконання, а саме узгодження з відповідними службами; розробка та погодження нового проектного рішення щодо цих переобладнань.

Між тим, Висновки органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекцій та інших відповідних органів про можливість встановлювати у кожному виділеному житловому приміщенні окремих лічильників, вентиляційних каналів, пов'язаних із цим переобладнанням і переплануванням, у матеріалах справи відсутні.

При розгляді справи судом апеляційної інстанції зазначалось щодо необхідності виконання вимог чинного законодавства та надання висновків компетентних органів. По справі оголошувалась перерва за клопотанням представника позивача для надання відповідних документів.

Технічний висновок про стан будівельних конструкцій та інженерних мереж частини індивідуального житлового будинку №4 по вул. Амосова (колишня назва вулиці - Корчагінців) в м. Харкові і влаштування окремого входу в приміщення 2-3, 2-2, який наданий позивачем в апеляційній інстанції, не містить висновків щодо погодження можливості здійснення зазначених експертом перепланувань щодо встановлення окремих систем газопостачання, опалення, електроосвітлення.

Інших документів, які б містили висновки компетентних служб зокрема, погодження встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання, позивачем надано не було.

Розподіл будинку без врахування висновків компетентних органів не відповідає вимогам закону.

Враховуючи, що зустрічний позов також стосується розподілу будинку, то підстав для його задоволення також не вбачається, виходячи із вищенаведених обставин.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 - підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про залишення без задоволення позову з інших підстав, та залишення без задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2016 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перерозподіл часток співвласників, виділ частки зі спільної часткової власності - залишити без задоволення з інших підстав.

Зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Територіальної громади м. Харкова в особі виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Фрунзенського РВ ГУДМС України в Харківській області, третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради про розподіл спільного майна, припинення правовідношення, зняття з державної реєстрації, встановлення юридичного факту і визнання права власності - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 26 квітня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко