ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/1022/18 Номер провадження 22-ц/814/1712/19Головуючий у 1-й інстанції Стрельченко Т. Г. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бондаревської С.М., Кривчун Т.О.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області, ухвалене 10 квітня 2019 року в приміщені суду в селищі Нові Санжари у складі судді Стрельченко Т.Г.

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом та просила визнати за нею право власності на ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та ѕ частки земельної ділянки площею 0,07 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 як спадкоємицею за законом першого ступеня споріднення.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 Після його смерті лишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,07 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказувала, що за життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Семиволосом О.В. 15 жовтня 2014 року за реєстровим номером 818, яким заповів ОСОБА_2 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0700 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

АДРЕСА_2 , що 24 травня 2018 року постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на 3/4 часток житлового будинку з господарськими будівлями та 3/4 частки земельної ділянки площею 0,0700 га., кадастровий номер НОМЕР_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на які вона, як вважає, має право з урахуванням обов`язкової частки у спадщині, як непрацездатна вдова померлого.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,07 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення вмотивоване тим, що позивач в порядку спадкування за законом має право на Ѕ частину спадкового майна.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме залишення поза увагою її права на обов`язкову частку в спадщині.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, згідно заповіту від 15 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі за № 818, ОСОБА_3 заповів 1/2 частку належного йому житлового будинку з господарськими будівлями та 1/2 частку належної йому земельної ділянки площею 0,0700 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , своїй сестрі ОСОБА_2 (а.с. 51).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03.10.2017 року (а.с. 4).

ОСОБА_3 був чоловіком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 06.11.1990 року та рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01.07.2009 року (а.с. 5-7).

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим Пенсійним фондом України 28.11.2017 року (а.с. 24).

24 травня 2018 року постановою нотаріуса Підлісній Н.М. відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на 3/4 часток житлового будинку з господарськими будівлями та 3/4 частки земельної ділянки площею 0,0700 га., кадастровий номер НОМЕР_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що ОСОБА_1 має право на Ѕ частину спадкового майна в порядку спадкування за законом, оскільки такий висновок узгоджується з обставинами справи та нормами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Заповіту на користь ОСОБА_1 її померлий чоловік за життя не складав.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на спадкування після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом першої черги.

Враховуючи, що Ѕ частина спадкового майна ОСОБА_3 була заповідана ОСОБА_2 , що не заперечується сторонами по справі, то обсяг спадщини, на який має право позивачка, як спадкоємець за законом, становить Ѕ частку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_1 у суді першої інстанції заявила вимогу про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Місцевий суд розглянув справу в межах позовних вимог. Позовних вимог про визнання права на обов`язкову частку в спадщині ОСОБА_1 не заявляла.

Таким чином, спір місцевим судом вирішено правильно в межах позовних вимог.

Наявність у резолютивній частині рішення місцевого суду очевидної описки, а саме зазначення «за заповітом» замість правильного «за законом» не є підставою для його скасування. Питання про виправлення описки може бути вирішено в порядку ст. 269 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Місцевий суд обґрунтовано зазначив, що позивач має право на Ѕ частину спадкового майна, як спадкоємець за законом, а тому її право на отримання спадщини, яке охороняється ст. 1241 ЦК України, не порушене.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.М. Бондаревська

Т.О. Кривчун