ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2725/18 Номер провадження 22-ц/814/1116/19Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Лобова О.А., Панченка О.О.,

при секретарі Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 31 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго», третя особа - Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Полтаваобленерго» із вищевказаним позовом.

Позов мотивований тим, що він перебуває в трудових відносинах з ПАТ «Полтаваобленерго», працює на посаді директора з правової роботи, його робоче місце знаходиться у кабінеті на другому поверсі будинку за адресою: м. Полтава вул. Небесної Сотні, буд. 106 .

03 грудня 2018 року вийшов на роботу о 07 год. 30 хв. В цей час на вулиці була температура мінус 3 градуси за Цельсієм, а у кабінеті - плюс 4 градуси за Цельсієм, що є неприпустимим для організації та здійснення виробничої діяльності та суперечить усіляким нормам організації праці та забезпечення умов охорони праці. Вказує, що роботодавець ПАТ «Полтаваобленерго» спеціально відключило стаціонарне опалення у його кабінеті, аби завдати моральної шкоди та фізичних страждань. У кабінеті є електричний нагрівач потужністю 1500 ватт, але це не вирішує проблему, оскільки площа кабінету 25 кв.м, а обігрівач розрахований на обігрів приміщення площею 15 кв.м. Декілька днів він був вимушений сидіти у пальто у промерзлому приміщенні.

Вважає дії відповідача умисними та протизаконними, спрямованими проти позивача як працівника з метою завдати якомога більшої шкоди його здоров`ю та життю, тим паче, що роботодавцеві відомо, що він є інвалідом 2-ї групи, який страждає хворобою опорно-рухового апарату, у тому числі і від переохолодження та перепаду температур.

Про недостатнє опалення службового приміщення в грудні 2017 року ОСОБА_1 писав скаргу до Полтавського державного управління праці, проте упродовж зими 2017- 2018 років представник вказаного управління з метою перевірки скарги не приходив, а лише вів переписку з відповідачем, який запевняв державний орган про повний порядок із організацією праці.

03 грудня 2018 року за участі чотирьох осіб було складено акт про рівень температури у робочому приміщенні позивача на рівні 6 градусів за Цельсієм, працювати в таких умовах неможливо, це є дискримінаційним порушенням прав людини.

Просив суд визнати дії ПАТ «Полтаваобленерго» незаконними та зобов`язати забезпечити належні умови праці шляхом підключення стаціонарного опалення службового приміщення.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 31 січня 2019 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Полтаваобленерго» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії задоволено.

Визнано дії ПАТ «Полтаваобленерго» щодо незабезпечення належного температурного режиму в службовому кабінеті директора з правової роботи ПАТ «Полтаваобленерго» ОСОБА_1 на другому поверсі будинку за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 106 , - незаконними.

Зобов`язано ПАТ «Полтаваобленерго» забезпечити належні умови праці в службовому кабінеті директора з правової роботи ПАТ «Полтаваобленерго» ОСОБА_1 на другому поверсі будинку за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 106 , шляхом підключення стаціонарного (безперервного та цілодобового) опалення в опалювальний період службового кабінету.

Із рішенням суду не погодився відповідач, який у апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати, а у задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу відповідач обґрунтовував тим, що суд першої інстанції неналежним чином повідомив відповідача про дату розгляду справи, та виніс рішення без частини матеріалів цивільної справи, які перебували на розгляді у суді апеляційної інстанції (оскаржувалася постанова про відмову у забезпеченні позову).

Крім того, відповідач вважає, що позивачу були забезпечені належні умови праці, оскільки у кабінеті був електронагрівач (колектор), який забезпечував належний температурний режим, що підтверджується актами від 14 грудня 2018 року, 17 грудня 2018 року та 19 грудня 2018 року.

У той же час докази надані позивачем відповідач вважає недостовірними тому, що приміщення, у якому працює відповідач перебуває під охороною, і відповідач заперечує той факт, що особи, які складали акт були у ньому присутні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання позивач не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій він просить справу розглядати без його участі, апеляційну скаргу відхилити, проти залучення додаткових доказів заперечує.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 3 вказаної статті докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 працює на посаді директора з правової роботи ПАТ «Полтаваобленерго», його робоче місце знаходиться у кабінеті на другому поверсі будинку за адресою: м. Полтава вул. Небесної Сотні, 106 .

У вказаній будівлі працюють лише два працівника ПАТ «Полтаваобленерго»: позивач та охоронець, які займають 2 окремих кабінети, дана обставина відповідачем не заперечувалася.

Також, суд першої інстанції вірно з`ясовано, що наявні у справі докази свідчать про те, що з метою забезпечення опалення будівлі за адресою: м. Полтава вул . Небесної Сотні, 106 , між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» (теплопостачальна організація) та ПАТ «Полтаваобленерго» (споживач) 07 квітня 2015 року укладений Договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3973 «С»/727.

Згідно п. 1 Договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3973 «С»/727 від 07 квітня 2015 року, його предметом є наступне: теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщення споживача до межі розподілу балансової належності теплової мережі будівлі по вул. Леніна (нова адреса - Небесної Сотні), 106 - навчально-курсовий комбінат.

16 липня 2018 року ПАТ «Полтаваобленерго» звернулося до ПОВКПТГ «Полтаватеплоенерго» з листом за вих. № 10-74/10692 від 16 липня 2018 року, яким у зв`язку з припиненням 28 жовтня 2017 року дії Договору оренди № 35/06-С/1642, що був укладений ПАТ «Полтаваобленерго» 28 грудня 2006 року з Регіональним відділенням ФДМУ по Полтавські області щодо оренди нежитлового вбудованого приміщення першого поверху будівлі за адресою: м. Полтава, вул . Небесної Сотні, 106 , запропонувало розірвати Договір № 3973 «С»/727 від 07 квітня 2015 року на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води на умовах, що викладені в проекті додаткової угоди про розірвання цього Договору.

10 серпня 2018 року за вих. № 29-17/1676 ПОВКПТГ «Полтаватеплоенерго» надіслало на адресу ПАТ «Полтаваобленерго» два примірника протоколу розбіжностей до Додаткової угоди до Договору № 3973 «С»/727 від 07 квітня 2015 року на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, які просили розглянути та один примірник повернути на адресу підприємства.

У подальшому Додаткова угода до Договору № 3973 «С»/727 від 07 квітня 2015 року на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 16 липня 2018 року була підписана з урахуванням протоколу розбіжностей уповноваженими представниками Сторін та скріплена їх підписами та печатками Сторін.

Згідно п.п. 1-3 Додаткової угоди про розірвання Договору № 3973 «С»/727 від 07 квітня 2015 року на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 16 липня 2018 року ПАТ «Полтаваобленерго» та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» домовились про наступне: розірвати Договір № 3973 «С»/727 від 07 квітня 2015 року на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води з моменту набрання чинності цією Додатковою угодою. Ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін та її умови застосовуються до відносин Сторін, які виникли між ними з 29 жовтня 2017 року.

Відтак суд першої інстанції вірно встановив, що з початку опалювального сезону 2018-2019 років будівлю за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 106 , було відключено від централізованого опалення.

З пояснень позивача вбачається, що його робоче місце до цього часу знаходиться в будинку за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 106 , розмір кабінету, який йому виділений ПАТ «Полтаваобленерго», становить близько 30 кв.м, роботодавцем забезпечено кабінет меблями та конвектором «HausMark» потужністю 1500 Вт, рекомендованим для опалення площі 15 кв.м.

При цьому, суд першої інстанції, прийшов до правильного висновку, що вищевказані твердження позивача відповідачем шляхом надання суду належних, достовірних та достатніх доказів не спростовані.

Зокрема, досліджуючи докази у справі, суд обґрунтовано вказав, що технічні характеристики конвектора, (оригінал інструкції надано для огляду суду першої інстанції позивачем) яким здійснюється опалення робочого місця позивача, підтверджують доводи позивача про потужність та рекомендовану площу використання обігрівача (конвектора).

Вірними є посилання суду першої інстанції, що обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався на те, що з 25 жовтня 2018 року перебував на лікарняному, мав приступити до роботи 03 грудня 2018 року, в цей день о 07 год. 30 хв. з`явився на робочому місці, його кабінет до цього не опалювався, він одразу ж увімкнув електричний конвектор, проте впродовж кількох годин температура піднялась до + 6-7 оС, у зв`язку з чим він, будучи інвалідом 2 групи, про що достовірно відомо відповідачу, вимушений був перебувати у верхньому одязі. Така ситуація тривала до його виходу у відпустку з 08 січня 2019 року. Відпустку він планував в інший час, проте через незадовільні умови роботи та високий ризик захворіти переніс її на січень.

На підтвердження температурного режиму в службовому кабінеті 03 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 надав суду акт від 03 грудня 2018 року, підписаний ним та трьома іншими особами.

Як вбачається зі змісту вищевказаного акту, складеного і підписаного позивачем, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у робочому кабінеті директора з правової роботи, що знаходиться на другому поверсі будівлі по вул. Небесної Сотні, 106, 03 грудня 2018 року температура повітря становила +6 градусів, при працюючому електричному обігрівачі «Haus Mark» потужністю 1500 W, батареї у кімнаті холодні.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що тривалий час знайомий з позивачем, 03 грудня 2018 року він зателефонував йому та попросив допомогти відвезти в ремонт ноутбук. Близько 14-00 год. він прибув до будівлі, де знаходиться робоче місце ОСОБА_1 , охоронник відчинив йому вхідні двері, він піднявся на другий поверх, пройшов до службового кабінету ОСОБА_1 , який працює директором з правової роботи ПАТ «Полтаваобленерго», в приміщенні було дуже холодно, він опалювався електричним конвектором, а на термометрі було + 6 оС. ОСОБА_1 склав акт на підтвердження температурного режиму в кабінеті, який він підписав.

Відповідно до листа ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» № 29-17/2680 від 19 грудня 2018 року до початку опалювального сезону 2018/2019 років підприємство відключило від централізованого опалення будівлю за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 106 , за заяво споживача ПАТ «Полтаваобленерго».

Відносно застосування норм матеріального права, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що згідно ч. 3 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Частиною 2 ст. 2 КЗпП України визначено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право на відпочинок відповідно до законів про обмеження робочого дня та робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки, право на здорові і безпечні умови праці, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку, на участь в управлінні підприємством, установою, організацією, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу в разі безробіття, на право звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади, крім випадків, передбачених законодавством, та інші права, встановлені законодавством.

В ст. 153 КЗпП України визначено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно пункту 14 таблиці 9 розділу ДБН В.2.2-28:2010 «Будинки адміністративного та побутового призначення» нормативна температура у холодний період року в службовому кабінеті повинна становити 18 оС.

Забезпечення безпечних та здорових умов праці є конституційною гарантією трудових прав працівників в Україні, згідно чинного законодавства має забезпечуватись роботодавцем або уповноваженою ним особою.

За таких обставин, колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції, що роботодавцем ПАТ «Полтаваобленерго» не було забезпечено належний температурний режим, гарантований державними будівельними нормами та про обґрунтованість позовних вимог позивача про визнання незаконними дій ПАТ «Полтаваобленерго» щодо незабезпечення належного температурного режиму в його службовому кабінеті на другому поверсі будинку за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 106 , та задоволенні позову в цій частині.

Відтак, є правильним рішення суду, яким, з метою відновлення порушених трудових прав позивача на безпечні та здорові умови праці, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 щодо покладення обов`язку на відповідача ПАТ «Полтаваобленерго» забезпечити належні умови праці шляхом підключення стаціонарного опалення службового приміщення, в якому він працює, з метою гарантування підтримання стабільної нормативної температури в кабінеті наданням безперервного та цілодобового опалення в опалювальний сезон.

При цьому, колегія суддів звертає увагу щодо відсутності у матеріалах прави даних про можливість забезпечити право працівника на належні умови праці іншими засобами.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі щодо неналежного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 56), відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, яке відбулося 30 січня 2019 року.

У той же час, відповідачем не надано доказів що в Єдиному державному реєстрі справ призначених до розгляду, була відсутня інформація стосовно розгляду даної справи 30 січня 2019 року. Крім того, оскільки судом дотримано вимоги закону щодо повідомлення про розгляд справи, відсутність вказаної інформації не може бути підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

Безпідставними є доводи відповідача про те, що суд виніс рішення без частини матеріалів справи, оскільки до суду апеляційної інстанції, у зв`язку із оскарженням ухвали про відмову у забезпеченні позову від 05 грудня 2018 року, були направлені виділені матеріали, що відповідає п. 15.10 ч. 1 розділу ХІІ перехідних положень ЦПК України.

Разом з тим, апеляційна скарга не містить доводів, щодо конкретних доказів, які були наявні в виділених матеріалах і були відсутні в цивільній справі, і яким чином відсутність вказаних виділених матеріалів, по даній справі, вплинуло на правильність рішення суду першої інстанції.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі про те, що кабінет ОСОБА_1 обладнаний електричним обігрівачем, який забезпечує належний температурний режим роботи позивача, а комісією створеною ПАТ «Полтаваобленерно» при виїзді 14 грудня 2018 року, 17 грудня 2018 року, 19 грудня 2018 року було встановлено, що обігрівач вимкнений, при увімкненні представниками комісії обігрівача температура повітря становила +18 - +20 С -не спростовують висновки суду першої інстанції виходячи із наступного.

Як уже зазначалося суд першої інстанції, виходячи із характеристик обігрівача прийшов до правильного висновку, відносно доводів позивача, що розмір кабінету, який йому виділений ПАТ «Полтаваобленерго», становить близько 30 кв.м, роботодавцем забезпечено кабінет меблями та конвектором «HausMark» потужністю 1500 Вт, рекомендованим для опалення площі 15 кв.м.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції проаналізував всі надані сторонами докази у справі у їх сукупності та, відповідно, прийшов до правильного висновку щодо не забезпечення у кабінеті позивача належного температурного режиму.

При цьому, відповідачем не надано доказів у підтвердження того, що температура у кабінеті ОСОБА_1 була +18 - + 20 С, а долучені до апеляційної скарги письмові докази подані із порушенням строків встановлених ч. 3 ст. 83 ЦПК України, поважності причин неподання доказів у строки визначені законом відповідач не наводить. Крім того, надані письмові докази, зокрема, наказ про створення комісії у встановленому законом порядку не завірені (ст. ч. 2 ст. 95 ЦПК України).

З цих же підстав суд відхиляє доводи відповідача про те, що саме позивач відключаючи обігрівач (конвектор) допустив зниження температури.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, якими позивач вказує на недостовірність доказів наданих ОСОБА_1 не дають підстав для сумніву у правильності рішення суду.

Так, посилання відповідача про те, що приміщення, у якому знаходиться кабінет Гуйвана П.Д . перебуває під охороною і відповідач заперечує той факт, що особи, які приймали участь у складанні акту перебували у кабінеті позивача - не підтверджується жодними доказами у справі.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 31 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 17 травня 2019 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді О.А. Лобов

О.О. Панченко