Справа № 473/1039/19
РІШЕННЯ
іменем України

"15" травня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.

за участю представника заявника - адвоката Макаревич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення

встановив

заявник ОСОБА_1 06.03.2019 року звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити юридичний факт отримання ним травми під час захисту Батьківщини 14.08.2015 року поблизу населеного пункту Авдіївка Донецької області внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначив, що був призваний до лав Збройних Сил України Вознесенським ОРВК Миколаївської області у зв`язку з мобілізацією. Військову службу проходив з 31.07.2014 року по 30.09.2015 рік у військовій частині пп НОМЕР_1 на посаді: «Заступник командира роти по роботі з особовим складом». Військове звання - старший лейтенант. У період з 06.08.2015 р. по 23.09.2015 р. безпосередньо брав участь в бойових діях, забезпеченні їх проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення бойових дій на території Донецької області.

У серпні - вересні 2015 року проходив військову службу у зведеному загоні Повітряних Сил ЗС України в районі населеного пункту Авдіївка Донецької області. 14.08.2015 року він та старший лейтенант ОСОБА_2 несли чергування на посту «Львів». Близько 22 годин 00 хвилин під час обстрілу ворогом позицій їх підрозділу одна з мін влучила у пост, де вони знаходились, пробила перекриття і частково зруйнувала пост. У результаті вибуху заявник на деякий час втратив свідомість. Після бою він звернувся до медичної частини і йому надали першу медичну допомогу. Від госпіталізації він відмовився, зважаючи на те, що у їх підрозділі не вистачало людей для забезпечення чергування.

Після повернення з відрядження із зони бойових дій в Донецькій області, в період з 02.10.2016 р. по 26.10.2016 р. він знаходився на стаціонарному лікуванні в Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни з діагнозом: «Наслідки мінно-вибухової травми, ЗЧМТ (контузія головного мозку - 2015р.) у вигляді посттравматичної та дисциркуляторної ( а/с, г/х) енцефалопатії ІІ ст. з астено-невротичним, вираженим цефалгічним, вестибуло-атактичним синдромами, мнестичним зниженням. Супутній діагноз: Хронічна вертеброгенна торакалгія, люмбалгія, м`язево-тонічний синдром. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. 1 ступ, ризик 2. ІХС: Атеросклеротичний кардіосклероз. СН І ст.».
В період з 30.03.2017 року по 18.04.2017 року він знаходився на стаціонарному лікуванні у Вознесенській ЦПМСП з діагнозом: «Последствия минно - взрывной травмы с контузией головного мозга (в 2015г.). Посттравматическая энцефалопатия II ст., стадия декомпенсации. Выраженный цефалгический синдром с ангио - дистоническими кризами (03.04.17г, 10.04.17г.), умеренный гипертензионно - ликворный, вестибуло - атактический синдромы, лёгкое когнитивное снижение, астено - невротический синдром».
25.05.2016 року пройшов огляд у ВЛК Південного регіону, за висновками якої встановлено, що його травма: «Наслідки мінно-вибухової травми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку (14.08.2015 р.) у вигляді посттравматичної та дисциркуляторної енцефалопатії П ст. з цефалгічним, астено-невротичним, вестибулярним синдромами, мнестичним зниженням, диссомнією» - пов`язана із захистом Батьківщини. Захворювання: «Хронічна вертеброгенна торакалгія, лівобічна люмбоішіалгія, помірний больовий, м`язово-тонічний синдроми на фоні поширеного остеохондрозу хребта. Гіпертонічна хвороба II стадії, 2 ступеня, ризик 2. ІХС: Атеросклеротичний кардіосклероз. СН І ст» - пов`язані із захистом Батьківщини. Довідкою МСЕК серія 12 ААА № 268200 від 01.06.2017 року йому встановлено ІІІ група інвалідності безстроково.
Встановлення даного юридичного факту необхідно заявнику для набуття статусу жертви міжнародного збройного конфлікту як особи, яка перебувала під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, яка набрала чинності 21.10.1950 року, ратифікована Президією Верховної Ради Української РСР від 03.07.1954 року, що обумовлює виникнення прав та обов`язків, передбачених цією Конвенцією та іншими нормами національного та міжнародного права.

Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року провадження по справі було відкрито та справа призначені до розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні в режимі відео конференції підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Міністерство соціальної політики України в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представники заінтересованої особи Російська Федерація у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 06.08.2015 р. по 23.09.2015 р. на підставі витягу з наказу командира військової частини - пп НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.07,2015 року №148, витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.07.2015 року №239, витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 03.08.2015 року №252, витягу з наказу керівника сектору Б" від 06.08.2015 року N5226, витягу з наказу керівника сектору Б" Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 23.09.2015 року №274, витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.08.2015 року №312, витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 28.09.2015 року №313, витягу з наказу командира військової частини - пп НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.09.2015 року №201, посвідчення про відрядження від 23.07.2015 року №309 ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в бойових діях, забезпеченні їх проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції у с. Успенівка Донецької області, що підтверджується довідкою від 19.10.2015 року виданою командиром військової частини пп НОМЕР_1 та військом квитком НОМЕР_3 .

У серпні - вересні 2015 року ОСОБА_1 проходив військову службу у зведеному загоні Повітряних Сил ЗС України в районі населеного пункту Авдіївка Донецької області. 14.08.2015 року він та старший лейтенант ОСОБА_2 несли чергування на посту «Львів». Близько 22 годин 00 хвилин під час обстрілу ворогом позицій їх підрозділу одна з мін влучила у пост, де вони знаходились, пробила перекриття і частково зруйнувала пост. У результаті вибуху ОСОБА_1 на деякий час втратив свідомість. Після бою ОСОБА_1 звернувся до медичної частини і йому надали першу медичну допомогу. Від госпіталізації ОСОБА_1 відмовився, зважаючи на те, що у їх підрозділі не вистачало людей для забезпечення чергування, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини пп НОМЕР_1 №73 від 11.04.2016 р. про результати службового розслідування.

В період з 02.10.2016 р. по 26.10.2016 р. ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни з діагнозом: «Наслідки мінно-вибухової травми, ЗЧМТ (контузія головного мозку - 2015р.) у вигляді посттравматичної та дисциркуляторної ( а/с, г/х) енцефалопатії ІІ ст. з астено-невротичним, вираженим цефалгічним, вестибуло-атактичним синдромами, мнестичним зниженням. Супутній діагноз: Хронічна вертеброгенна торакалгія, люмбалгія, м`язево-тонічний синдром. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. 1 ступ, ризик 2. ІХС: Атеросклеротичний кардіосклероз. СН І ст.», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №6536.
В період з 30.03.2017 року по 18.04.2017 року він знаходився на стаціонарному лікуванні у Вознесенській ЦПМСП з діагнозом: «Последствия минно - взрывной травмы с контузией головного мозга (в 2015г.). Посттравматическая энцефалопатия II ст., стадия декомпенсации. Выраженный цефалгический синдром с ангио - дистоническими кризами (03.04.17г, 10.04.17г.), умеренный гипертензионно - ликворный, вестибуло - атактический синдромы, лёгкое когнитивное снижение, астено - невротический синдром»,що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення №678.
25.05.2016 року ОСОБА_1 пройшов огляд у ВЛК Південного регіону, за висновками якої встановлено, що травма старшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 , 1962 р.н.: «Наслідки мінно-вибухової травми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку (14.08.2015 р.) у вигляді посттравматичної та дисциркуляторної енцефалопатії П ст. з цефалгічним, астено-невротичним, вестибулярним синдромами, мнестичним зниженням, диссомнією» - пов`язана із захистом Батьківщини. Захворювання: «Хронічна вертеброгенна торакалгія, лівобічна люмбоішіалгія, помірний больовий, м`язово-тонічний синдроми на фоні поширеного остеохондрозу хребта. Гіпертонічна хвороба II стадії, 2 ступеня, ризик 2. ІХС: Атеросклеротичний кардіосклероз. СН І ст» - пов`язані із захистом Батьківщини. (витяг з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій,травм, каліцтв. Протокол №255 від 25.05.2016 р.)
Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА №268200 від 01.06.2017 року ОСОБА_1 встановлено третя група інвалідності безстроково.
За наведених обставин, суд вважає встановленим факт поранення ОСОБА_1 під час захисту Батьківщини.

Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду у порядку окремого провадження з метою встановлення факту, що має юридичне значення у порядку, передбаченому статтею 315 ЦПК України. Метою встановлення такого факту є визначення його статусу як особи, яка перебуває під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях (далі Конвенція), яка набрала чинності 21 жовтня 1950 року, ратифікована Президією Верховної Ради Української РСР від 03 липня 1954 року, тобто отримати статус жертви міжнародного збройного конфлікту.
15.04.2014 року Верховною радою України прийнято Закон «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», що визначив статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановив особливий правовий режим на цій території, визначив особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Президент України своїм Указом від 24.09.2015 року № 555 ввів у дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02.09.2015 року "Про нову редакцію Воєнної доктрини України" та затвердив Воєнну доктрину України, якої визнано та зафіксовано факт збройної агресії Російської Федерації проти України.

Таким чином, факти збройної (військової) агресії Російської Федерації відносно України, окупації частини території України є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню.

Статтею 6 Конвенції «Про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях» встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби таке рішення достатньою мірою висвітлювало мотиви, на яких воно ґрунтується. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення й мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі "Краска проти Швейцарії" визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Отже, дослідженими в суді доказами стверджується факт поранень ОСОБА_1 під час захисту Батьківщини 14.08.2015 року, поблизу населеного пункту Авдіївка Донецької області, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Крім того, встановлення цього факту, відповідно до наведеного вище в рішенні породжує юридичні наслідки, оскільки судове рішення про встановлення юридичного факту поранень заявником, під час захисту Батьківщини 14.08.2015 року, поблизу населеного пункту Авдіївка Донецької області, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України може слугувати підставою для визначення статусу особи, яка перебуває під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, що була ратифікована Президією Верховної Ради Української РСР 03 липня 1954 року.

Така ж правова позиція щодо застосування тих самих норм права у подібних правовідносинах сформульована Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в іншому судовому рішенні, постановленому за результатами перегляду цивільної справи № 363/2981/16-ц.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду у аналогічних справах, викладену у постановах від 14 березня 2018 року по справі № 363/2981/16-ц (провадження №61-4043 св 18), від 7 березня 2018 року по справі № 759/759/17 (провадження № 61-3786св18), від 06 червня 2018 року по справі № 428/13977/16-ц (провадження № 61-3831 св 18), від 21 березня 2018 року по справі № 417/3852/17 (провадження № 61-4150св18) та ін.

Оскільки встановлення юридичного факту травмування особи під час захисту Батьківщини, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, можливе лише у судовому порядку, а викладені у заяві обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що подана заява є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 263-265, 273, 293,315 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву - задовольнити повністю.

Встановити факт отримання травми ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час захисту Батьківщини 14.08.2015 року, поблизу населеного пункту Авдіївка Донецької області, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 15 травня 2019 року.

Суддя: М.М. Ротар