Справа № 457/1082/18 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/811/135/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколота Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 5 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлове приміщення та визначення частки у праві власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просив визнати його співвласником реконструйованих нежитлових приміщень під кафе-бар по АДРЕСА_1, площею 230,9 кв.м., а також визначити його частку у праві спільної часткової власності на такі реконструйовані нежитлові приміщення, у розмірі вартості витрат на поліпшення майна - 1 474 452 грн. Також ОСОБА_3 просив тягнути з ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору.

Ухвалою Трускавеького міського суду Львівської області від 5 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлове приміщення та визначення частки у праві власності.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2. Вважає ухвалу суду незаконною. необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права без дотримання правил підсудності. Звертає увагу, що спір виник щодо договору оренди нежитлового приміщення для здійснення підприємницької діяльності. Також вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Просить скасувати ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 5 грудня 2018 року.

01 квітня 2019 року на адресу суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 5 грудня 2018 року. Звертає увагу на ч.1 ст.30 ЦПК України, якою передбачено, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред»являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Вважає, що оскільки вулиця С.Бандери територіально знаходиться у місті Трускавці, даний спір з врахуванням положень ч.1 ст. 30 ЦПК України, підсудний Трускавецькому міському суду Львівської області. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Сторони в судове засідання не з»явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Одночасно, від ОСОБА_2 10 квітня 2019 року поступила заява про відкладення розгляду даної справи, що призначена на 16 год. 11 квітня 2019 року з покликанням на те, що вона перебуває на лікуванні і має намір бути присутньою в судовому засіданні та представляти свої інтереси особисто, однак будь-яких доказів в підтвердження не представили, в зв»язку з чим колегія суддів вважає за необхідне, з метою дотримання строків розгляду справи в суді апеляційної інстанції, в задоволенні заяви відмовити, а розгляд справи проводити без ОСОБА_2

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред»являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з роз»ясненнями п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності. Правила виключної підсудності забороняють застосування при пред'явленні позову інших видів підсудності - загальної, альтернативної, договірної і підсудності, пов'заних між собою вимог.

Згідно з роз'ясненнями п.41 вищезгаданої постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. №3, перелік позовів, для яких встановлено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об»єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом про визнання співвласником реконструйованих нежитлових приміщень під кафе-бар по вул.С.Бандери, 12а в м.Трускавці площею 230,9 кв.м.

Оскільки, спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна, а саме, реконструйованих нежитлових приміщень під кафе-бар, що знаходяться за адресою м.Трускавець, вул.С.Бандери, 12а, до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила виключної підсудності, і оскільки вулиця С.Бандери територіально знаходиться у місті Трускавці, даний спір з врахуванням положень ч.1 ст. 30 ЦПК України, підсудний Трускавецькому міському суду Львівської області, а тому провадження у справі відкрито з дотриманням правил підсудності.

Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що згідно ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, вичерпний перелік яких зазначено у даній статті відповідно до буквального змісту кожного з пунктів.

Оскільки п.8 ч.1 ст. 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності, така ухвала не може оскаржуватися з підстав порушення правил підвідомчості.

Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 5 грудня 2018 рокуслід залишити без змін.

Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення

Ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 5 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 02 травня 2019 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.