Провадження № 2/641/677/2019 Справа № 641/8226/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого - судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем який було зареєстровано Центральним Палацом одруження м. Харкова від 05 серпня 1989 року, про що зроблений відповідний актовий запис за №2100 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 ).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 05.08.1989 року було зареєстровано його шлюб з ОСОБА_2 про що Центральним Палацем одруження м. Харкова зроблено актовий запис №2100.

Причиною для розірвання шлюбу стало те, що шлюбні відносини фактично припинені через відсутність порозуміння, несумісні характери, різні погляди на подружнє життя та сім`ю. Подальше спільне проживання неможливе. Примирення та збереження шлюбу між сторонами не має сенсу. Крім того зазначив, що шлюб носить формальний характер, а тому його збереження є неможливим, недоцільним та суперечитиме його інтересам.

ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов, в якому просить визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину нежилих приміщень, першого поверху №33,35,36-39 в літ. «А-4», загальною площею 61,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . в порядку поділу майна, набутого за час шлюбу.

Обґрунтовуючи свої зустрічні вимоги представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 посилається на те, що в період шлюбу за спільні кошти подружжя було придбано наступне майно: нежилі приміщення, першого поверху №33, 35, 36-39 в літ. «А-4», загальною площею 61,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вищезазначене майно було оформлене на ім`я ОСОБА_1 .

В судове засідання позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не з`явся. Надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, первісний позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, окрім того в заяві зазначив, що не заперечує проти задоволення первісних позовних вимог. Зустрічну позовну заяву про поділ спільного майна подружжя підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.

Ухвалою Комінтерівського районного суду м. Харкова від 13 березня 2019 р. зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя прийняти об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що первісний позов ОСОБА_1 , та зустрічний позов ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано 05 серпня 1989 року у Центральному Палаці одруження м. Харкова, про що Харківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області видано Свідоцтво про шлюб (повторно) від 14 грудня 2016 року, Серія НОМЕР_2 .

В період шлюбу за спільні кошти подружжя було придбано наступне майно: нежилі приміщення, першого поверху №33,35,36-39 в літ. «А-4», загальною площею 61,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищезазначене майно було оформлене на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 10 П Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя,шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Що стосується заявлених зустрічних позовних вимог про поділ майна подружжя, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, положеннями ст. 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 Сімейного кодексу України визначено, що об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Згідно ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя передбачено ст. 69 СК України.

Так, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

При цьому, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ст. 70 СК України).

Статтею 71 СК України визначено способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Так, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,141,255,259,263-265,268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 05.08.1989 року в Центральному Палаці одруження м. Харкова , актовий запис №2100 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище - "ОСОБА_2"

Зобов`язати фінансовий орган - одержувач - УДКСУ у Слобідському районі м. Харкова, повернути з державного бюджету позивачу ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого ним при поданні позову судового збору в розмірі 352,40 за квитанцією № 1372 від 09.11.2018 р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину нежилих приміщень першого поверху №33,35,36-39 в літ «А-4», загальною площею 61,6 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя.

Зобов`язати фінансовий орган - одержувач - УДКСУ у Слобідському районі м. Харкова, повернути з державного бюджету позивачу ОСОБА_2 50 відсотків сплаченого нею при поданні позову судового збору в розмірі 500,00 за квитанцією № 15 від 11.02.2019 р.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 500,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: О. А. Курганникова