Ухвала

06 травня 2019 року

м. Київ

справа № 727/5587/18

провадження № 61-7944 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 листопада 2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради, Чернівецької міської ради, третя особа - ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним рішенням,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до виконавчого комітету Чернівецької міської ради, Чернівецької міської ради, третя особа - ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним рішенням та уточнивши позовні вимоги просили стягнути з виконавчого комітету Чернівецької міської ради на свою користь майнову шкоду у розмірі 103 198 грн 64 коп., а також стягнути з Чернівецької міської ради та виконавчого комітету Чернівецької міської ради моральну шкоду у розмірі по 37 500 грн з кожного відповідача на кожного позивача.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з виконавчого комітету Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 3 028 грн 19 коп. Стягнуто з виконавчого комітету Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 3 тис. грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 06 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу виконавчого комітету Чернівецької міської ради задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 листопада 2018 року в частині задоволення вимог про стягнення моральної шкоди з виконавчого комітету Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про стягнення моральної шкоди відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У квітні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 листопада 2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 березня 2019 року, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, виходячи з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

У вказаній справі ціна позову становить 328 198 грн 64 коп, яка станом на 1 січня 2018 року не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн ? 500 = 960 500 тис. грн).

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства та незмінну судову практику у цій категорії справ.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці та постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради, Чернівецької міської ради, третя особа - ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним рішенням відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта