Справа № 132/4403/18
Провадження № 22-ц/801/880/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИПЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 рокуСправа № 132/4403/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Рибчинського В.П., Медвецького С.К.,

розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у при-міщенні апеляційного суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом

Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до

ОСОБА_1 про відшкодування завданих порушенням природоохоронного

законодавства збитків,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калинівсь-кого районного суду Вінницького області від 20 лютого 2019 року, ухвалене у м. Калинівка Вінницької області за головування судді Сєліна Є.В.,

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2018 року Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулася у Калинівський районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення при-родоохоронного законодавства. Позов обгрунтований наступним. Стосовно ОСОБА_1 26 листопада 2017 року єгерем ПП ТМРГ «Фауна» був складе-ний протокол № 003 про адміністративне правопорушення, передбачене части-ною другою статті 85 КУпАП по факту полювання, під час якого ОСОБА_1 поранив козулю, а собаки породи «Лайка» її задушили. Ліцензії у відповідача на відстріл козулі не було. Постановою Калинівського районного суду Вінниць-кої області від 16 березня 2018 року у справі № 132/4021/17 провадження від-носно ОСОБА_1 . закрите у зв'язку із закінченням на момент розгляду спра-ви тримісячного строку, визначеного для притягнення правопорушника до ад-міністративної відповідальності. Таке судове рішення не звільняє винну особу від цивільно-правової відповідальності, передбаченої статтею 42 Закону Украї-ни «Про мисливське господарство та полювання». Своїми протиправними дія-ми на полюванні 26 листопада 2017 року ОСОБА_1 спричив державі збитки у сумі 32 тисяч гривень, які добровільно не відшкодовує, через що позивач у межах своєї компетенції звернувся у суд з даним позовом та просив його ви-могу задоволити у повному обсязі ( а. с. 2-3 ).

Рішенням Калинівського районного суду Вінницького області від 20 люто-го 2019 року позов задоволений, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави суму завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства збитків у розмірі 32 тисяч гривень, на користь Державної екологічної інспекції у Він-ницькій області у відшкодування витрат з оплати судового збору 1762,00 гривні ( а. с. 50-55 ).

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, ОСОБА_1 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане судове рішення ска-сувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову Державної екологічної інспекції у Вінницькій області. Скаржник посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, не-відповідність висновків суду обставинам справи ( а. с. 57-58 ).

19 квітня 2019 року до суду апеляційної інстанції на апеляційну скаргу ОСОБА_1 надійшов відзив начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Дубового Ю.В., де наголошується, що добуття позивачем козулі 26 листопада 2017 року було вчинене без відповідної ліцензії, що дово-диться постановою Калинівського районного суду від 16 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 Ліцензія № 041863 на добування козулі була видана на ім`я ОСОБА_2 після здій-снення полювання 26 листопада 2017 року відповідачем у справі. Представник позивача підкреслює, що твердження ОСОБА_1 в обгрунтування своєї по-зиції з невизнання позовних вимог не відповідають, суперечать фактичним об-ставинам справи. У самій апеляційній скарзі, заперечуючи нанесення державі шкоди саме на суму 32 тисяч гривень, ОСОБА_1 вказує, що після добування козулі ним була придбана у розпорядника полювання ліцензія. Отже козуля до-бута відповідачем у порушення вимог Закону України «Про мисливське госпо-дарство та полювання», Положення про правила проведення полювання із збро-єю та порядку видачі ліцензій на добування мисливських тварин.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, про-аналізувавши наявні у ній докази в їх сукупності, перевіривши законність та об-ґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апе-ляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеля-ційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриман-ням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підста-ві повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на під-ставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослі-джені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, воно є законним, об`єктивним та справедливим.

Задовольняючи позов Державної екологічної інспекції у Вінницькій облас-ті, суд першої інстанції на підставі норм статей 179, 180, 1166 ЦК України, ста-тей 20, 42 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», ста-тей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середови-ща» зазначив, що порушення правил використання об'єктів тваринного світу включає заборону полювання без належного на те дозволу, без документів, ви-значених тварин, не зазначених у дозволах на добування або їх добування по-над встановлену у дозволах норму, здійснення полювання з порушенням вста-новленого для певної території ( регіону, мисливського господарства, обходу тощо ) порядку призводить до нераціонального використання мисливських тва-рин, порушує правила охорони диких тварин, середовища їх перебування, врешті призводить до винищення тваринного світу. Порушення законодавства в галузі охорони, використання, відтворення тваринного світу тягне адміністра-тивну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передба-ченої частиною другою статті 85 КУпАП, за повторне порушення правил по-лювання, закриття 16 березня 2018 року провадження у цій адміністративній справі судом ( а. с. 7 ) у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи стро- ків притягнення особи до адміністративної відповідальності згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України є безперечною підставою для цивільно-пра-вової відповідальності ОСОБА_1 , відшкодування завданої ним державі шкоди у сумі 32 тисяч гривень.

Суд першої інстанції дав правову оцінку визначеному позивачем розміру за-подіяної шкоди, зазначивши, що визначення суми позову здійснено у відповід-ності з положеннями спільного наказу Міністерства аграрної політики та про-довольства України, Міністерства екології та природних ресурсів України від 19 червня 2017 року № 301/2224. Цей розмір відшкодування у передбаченому законом порядку відповідачем не спростований.

Суд першої інстанції критично оцінив позицію відповідача ОСОБА_1 у цій справі, вказавши, що його доводи цілком спростовані аргументованими по-ясненнями, доказами позивача, з якими суд погодився, оскільки вони грунту-ються на фактичних обставинах події та вимогах закону.

Суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, такими, що не спростовуються доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 Остання містить виклад самого судового рі-шення та твердження про наявність ліцензії № 041863 на добування козулі. Да-лі зазначається про результати мисливського сезону 2017-2018 років, звіт про які містить інформацію щодо ліцензії № 041863. У скарзі ОСОБА_1 чітко вказує, що згадана ліцензія була виписана на ім'я ОСОБА_2 , а старший єгер ОСОБА_3 зробив відмітку у контрольній картці учасника полювання ОСОБА_4 навпроти ліцензії № 041863 про добуття козулі. Заподіяна шко-да, за позицією скаржника, була відразу відшкодована користувачу мисливсь-ких угідь шляхом придбання ліцензії № 041863.

Доводи апеляційної скарги не заперечують законності й обгрунтованості рішення суду першої інстанції, навпаки, з них слідує дійсність того факту, що ОСОБА_1 козуля добута без відповідного на те дозволу ( ліцензії ) на мо-мент її добуття, що є безспірним доказом порушення відповідачем природо-охоронного законодавства. Крім цього завдана навколишньому природному се-редовищу шкода повинна відшкодовуватися не користувачу мисливських угідь, який уповноважений державою на реалізацію ліцензій на добування мисливсь-ких тварин, а безпосередньо державі.

Суд першої інстанції у відповідності з нормами ЦПК України вірно розподі-лив судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним су-дом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність, обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за-лишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо виз-нає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм ма-теріального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апе-ляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволен-ня.

Рішення Калинівського районного суду Вінницького області від 20 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом Державної екологічної інспекції у Він-ницькій області до ОСОБА_1 про відшкодування завданих порушенням природоохоронного законодавства збитків залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 10 травня 2019 року.

Суддя-доповідач Т.О. Денишенко

Судді В.П. Рибчинський

С.К. Медвецький