ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/331/19 Справа № 204/7079/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро в режимі відеоконференції апеляційну скаргу державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2018 року про встановлення способу і порядку виконання рішення суду по справі за клопотанням відкритого акціонерного товариства «Ілюшин Фінанс Ко.» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промислової палати України від 13 квітня 2016 року №628у/2015, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2017 року державне підприємство «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» (далі - ДП "ВО ПМЗ ім.О.М.Макарова) звернулося до суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення та просили відстрочити виконання судового рішення за клопотанням відкритого акціонерного товариства «Ілюшин Фінанс Ко.» (далі - ВАТ «Ілюшин Фінанс Ко.») про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промислової палати України від 13 квітня 2016 року №628у/2015 про стягнення з них 6.122.580 грн.55 коп. строком до 31 грудня 2019 року та розстрочити виконання рішення на 12 місяців рівними платежами зі сплатою по 510.215 грн. 05 коп., починаючи з січня 2020 року по січень 2021 року.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2018 року у задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП "ВО ПМЗ ім.О.М.Макарова" ставить питання про скасування ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2018 року та постановлення нової ухвали, якою задовольнити їх заяву, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ними надано суду докази на підтвердження обставин стосовно неможливості негайного виконання належним чином рішення суду, яке набрало законної сили.

24 квітня 2018 року від ВАТ «Ілюшин Фінанс Ко.» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вони, зазначаючи про законність та обґрунтованість ухвали суду, просили залишити її без змін, а апеляційну скаргу ДП "ВО ПМЗ ім.О.М.Макарова" без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви, районний суд виходив з того, що заявником не наведено достатньо виняткових обставин, які, в розумінні ст.435 ЦПК України, унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, оскільки такий висновок зроблено судом без належного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31 січня 2017 року клопотання ВАТ «Ілюшин Фінанс Ко.» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промислової палати України від 13 квітня 2016 року №628у/2015 було задоволено, визнано та дозволено примусове виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 13 квітня 2016 року стосовно стягнення з ДП "ВО ПМЗ ім.О.М.Макарова" на користь ВАТ «Ілюшин Фінанс Ко.» заборгованості по поверненню авансу у розмірі 5.424.000 грн., процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами у розмірі 455.751 грн.33 коп., відшкодування збитків по оплаті арбітражного збору у розмірі 242.829 грн.22 коп., а всього 6.122.580 грн. 55 коп.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31 січня 2017 року залишено без змін.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.435 ЦПК України суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

У ч.3 ст.33 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Конструкція зазначеної статті передбачає, що у процесі виконання виконавчого документа державним виконавцем можуть виникнути обставини, що перешкоджають або утруднюють примусове виконання.

Перелік обставин, що можуть тягнути зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26 грудня 2003 року №14 роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.373 ЦПК України і ст.121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з'ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті (правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 у справі №6-1829цс15).

В поданій заяві ДП "ВО ПМЗ ім.О.М.Макарова про встановлення способу і порядку виконання рішення рішення суду заявник Фактично просить відстрочити виконання судового рішення строком до 31 грудня 2019 року та розстрочити виконання рішення на 12 місяців рівними платежами зі сплатою по 510.215 грн.05 коп., починаючи з січня 2020 року по січень 2021 року.

Колегія суддів наголошує на тому, що системне тлумачення положень ст.435 ЦПК України, ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана судом виключно за заявою державного виконавця чи сторін виконавчого провадження у виняткових випадках за наявності обставин особливого характеру, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а саме: хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо.

Відповідно до ч.ч.1,5,6,7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення рішення суду посилався на те, що підприємство перебуває у тяжкому фінансовому стані, що спричинено кризою в країні, має безліч боргів, до заяви буди надані відповідні докази неможливості виконання рішення суду.

Однак, суд першої інстанції на вказані обставини не звернув уваги, відповідних мотивів на спростування доводів заявника в ухвалі не навів.

Суд першої інстанції належним чином не дослідив наданих заявником доказів.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про зміну способу та порядку рішення у зв'язку з тим, що підстав для задоволення судом заяви не встановлено є передчасним.

Згідно ч.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» задовольнити частково.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2018 року про встановлення способу і порядку виконання рішення суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.