Справа № 465/2692/18 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/811/1495/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Брикайло М.В.

з участю представника позивача Кіх Т.Б., представника відповідача Рісної Ю .Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 10 травня 2018 року в складі судді Мартьянової С.М. в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_5 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Колодій Ольги Ярославівни, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності,-

встановила:

В травні 2018 року позивач ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Колодій О.Я. про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності.

Одночасно позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчинення нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину по спадковій справі №61603951 від 22.11.2017 року.

Оскаржуваною ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10 травня 2018 року відкрито провадження у даній справі. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалу суду оскаржила відповідач ОСОБА_3 , вважає, що така прийнята з порушенням норм процесуального права щодо підсудності, відтак підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі зазначає, що вартість нерухомого майна, яке знаходиться на території Франківського району м. Львова становить 936988 грн., а вартість комплексу об`єктів нерухомого майна (садового будинку та земельної ділянки, на якій цей будинок знаходиться), які знаходяться на території Пустомитівського району Львівської області, становить 990512 грн.

Таким чином позивач, враховуючи вимоги ст. 30 ЦПК України, повинна була звертатись з позовними вимогами до Пустомитівського районного суду Львівської області за місцезнаходженням об`єктів нерухомого майна, які за своєю вартістю перевищують вартість об`єкта, що знаходиться у Франківському районі м. Львова.

Апелянт вважає, що Франківський районний суд м. Львова безпідставно відкрив провадження у справі, з порушенням правил виключної підсудності.

Просить скасувати ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 10 травня 2018 року та постановити ухвалу про направлення справи для розгляду до Пустомитівського районного суду Львівської області за підсудністю.

21.09.2018 року ОСОБА_5 (син апелянта) подав апеляційному суду заяву, в якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Покликаючись на копію заповіту, який складений ОСОБА_3 на його ім`я та долучивши квитанцію про сплату судового збору, просив відкрити апеляційне провадження у справі, до моменту залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_5 провадження зупинити (т. 2 а.с. 50-57).

14.03.2019 року приватний нотаріус Ганич Н.І. повідомила суд про те, що 07.08.2018 року нею заведено спадкову справу № 03-2018 після смерті ОСОБА_3 на підставі заяви сина померлої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 25 березня 2019 року залучено до участі в справі ОСОБА_5 , як правонаступника відповідача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника правонаступника відповідача ОСОБА_6 на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника позивача Кіха Т.Б. на заперечення таких, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності подана з додержанням вимог статей 175, 177 ЦПК України, відсутні підстави, визначені статтями 185-186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду враховуючи таке.

Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Виходячи з положень цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Як беззаперечно вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_4 звернувшись до суду з позовними вимогами, предметом яких є встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно, в позовній заяві визначила відповідачем ОСОБА_3 .

Стаття 187 ЦПК України регламентує питання відкриття провадження у справі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

За загальним правилом, встановленим ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, а позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Підсудність за вибором позивача визначена статтею 28 ЦПК України.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визнання підсудності цивільних справ» судам роз`яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_4 просить встановити факт її проживання з липня 2005 року по 17 листопада 2017 року з ОСОБА_7 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнати за нею право власності на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,9 м.кв., житлова площа 37,0 кв.м., право власності на 1/2 земельної ділянки, кадастровий номер: НОМЕР_1 , опис об`єкта: площа (га): 0.04 , цільове призначення: для колективного садівництва, адреса: АДРЕСА_2 ; визнати право власності на 1/2 садового будинку, загальною площею 111.5 м.кв., адреса Львівс АДРЕСА_2 ; визнати право власності на 1/2 автомобіля Volkswagen Caddy, рік випуску: 2013; об`єм двигуна: 2.0 TDI, реєстраційний номер: НОМЕР_3 , № кузова: НОМЕР_4 .

При цьому позивач зазначила та надала докази про те, що вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,9 м.кв., становить 936 988 грн., що підтверджується Звітом про оцінку майна; вартість садового будинку, загальною площею 111.5 м.кв., адреса АДРЕСА_2 становить 878 500 грн., що підтверджується Звітом № 20042018/1 про оцінку майна; вартість земельної ділянки, кадастровий номер: НОМЕР_1 , опис об`єкта: площа (га): 0.04, цільове призначення: для колективного садівництва, становить 112 012 грн., що підтверджується Звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки (т.1 а.с. 171-186, 188-195, 203-214).

Таким чином, предметом спору є декілька об`єктів нерухомого майна, які знаходиться в різних місцевостях та мають різну вартість, відтак спір, що виник, повинен розглядатися за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Колегія суддів звертає увагу на те, що законодавець чітко виписав положення ст. 30 ЦПК України в частині, що стосується підсудності справи за вимогами, пред`явленими одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, а саме, що у такому випадку спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою, без прив`язки до сумарної вартості декількох об`єктів нерухомості відносно іншого.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить переконання, що відповідно до ст. 30 ЦПК України вказаний позов підсудний Франківському районному суду м. Львова, оскільки вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка за адміністративним поділом належить до Франківського району м. Львова, перевищує вартість інших окремих спірних об`єктів, що знаходяться в Пустомитівському районі Львівської області.

Інші доводи апеляційної скарги про порушення судом правил підсудності є безпідставними, позов обґрунтовано заявлено в суд за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою, а висновок суду про його підсудність справи Франківському районному суду м. Львова, є правильним.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 10 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 07 травня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк