КОПІЯ
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1097/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

за участю скаржника ОСОБА_1 , його представника Гарієвського В.М., стягувачки Процкової І.В.

розглянув в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/14410/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 10 квітня 2019 року (повне судове рішення складено 13 квітня 2019 року, суддя Салоїд Н.М.) у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанови про опис та арешт майна боржника та постанови про передачу майна на зберігання.

Заслухавши доповідача, пояснення боржника, його представника, стягувача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця вказуючи, що у другому відділі ДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області перебуває на виконанні виконавче провадження №53810059 по виконанню виконавчого листа №686/14410/15 від 19.04.2017 року, виданого Хмельницьким міськрайонним судом. І 26 лютого 2019 року головним державним виконавцем Заворотним О.М. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_1 , якою описано та накладено арешт на будівельні матеріали, що використані на будівництво будинку на земельній ділянці № НОМЕР_1 у садівничому кооперативі «Лідія» у м. Хмельницькому; земельну ділянку, що розташована у садівничому кооперативі «Лідія» у м. Хмельницькому; металевий контейнер сірого кольору, що знаходиться на земельній ділянці № НОМЕР_1 у садівничому кооперативі «Лідія» у м. Хмельницькому. Скаржник вказує, що він не був повідомлений про проведення опису майна, не зазначено відмінні ознаки описаного майна: розмір, площу та структуру будівельних матеріалів, їх кількість та можливість для ідентифікації та не враховано, що власником металевого контейнеру є ОСОБА_2 , а не скаржник. Також ОСОБА_1 вважає, що виконавцем незаконно винесена постанова про передачу йому описаного майна на зберігання від 01 березня 2019 року, оскільки прийнята на підставі оскаржуваної постанови від 26 лютого 2019 року. А тому ОСОБА_1 просив суд визнати незаконними та скасувати зазначені постанови головного державного виконавця ДВ ДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Заворотного О.М. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26.02.2019 року та про передачу майна на зберігання від 01.03.2019 року у виконавчому провадженні №53810059.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 10 квітня 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Апелянт вказує, що внаслідок неправомірних дій державного виконавця невідомо яке саме майно було описано, що входить до складу такого майна, який його стан, крім того, виконавець в постанові вказав майно, якого фактично немає на території земельної ділянки. ОСОБА_1 зазначає, що неповідомлення його, як боржника про вчинення виконавчих дій є незаконним і свідчать про упередженість державного виконавця та свідоме нехтування ним правами боржника. Крім того, в постанові про опис та арешт майна відсутній підпис ОСОБА_1 , а тому апелянт просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою його скаргу задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ДВ ДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області погоджується із висновками суду першої інстанції та зазначає, що оскаржувану постанову складено за участю двох понятих, іншої залученої особи та стягувача. Крім того, рішенням встановлено, що будівельні матеріали використано при будівництві двоповерхового будинку, а тому за їх зберігання несе відповідальність боржник. Що стосується металевого контейнера, то він є рухомим майном та не підлягає обов`язковій державній реєстрації, а отже визначити належність майна боржнику шляхом запитів у реєструючи органи у державного виконавця не має можливості. Разом з тим, виконавець вказує, що Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень не передбачено обов`язку державного виконавця повідомляти сторони про проведення опису майна. Зважаючи на викладене, державний виконавець просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 В. у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що відсутність у постанові про опис та арешт майна деяких відомостей про стан будівельних матеріалів, їх кількість та склад, зокрема назви кожного внесеного в постанову предмета, його відмінні ознаки жодним чином не порушують прав боржника і не можуть бути підставою для скасування постанови. Крім того, апелянтом не доведено, що металевий вагончик належить іншій особі. ОСОБА_4 зазначає, що державний виконавець про всі виконавчі дії повідомляв боржника, проте останній їх ігнорував та умисно не з`являвся на проведення виконавчих дій. Зважаючи на викладене, ОСОБА_4 просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу скаржника, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_1 та його представник підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Стягувач ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнала і просить її відхилити.

Державний виконавець до суду не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши апелянта, його представника, стягувачку та суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Встановлено, що заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22 листопада 2016 року визнано право власності за ОСОБА_4 на Ѕ частину квартири за АДРЕСА_1 загальною площею 59,2 кв.м. та житловою площею 36,8 кв.м. Усунуто перешкоди в користуванні квартирою та вселено ОСОБА_4 у квартиру за АДРЕСА_1 . Виділено ОСОБА_1 автомобіль марки ГАЗ 3110, 2000 року випуску, тип кузова легковий седан-В, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості Ѕ його частини в розмірі 22 788,82 грн. Виділено ОСОБА_1 будівельні матеріали, що використані на будівництво будинку на земельній ділянці № НОМЕР_1 у садівничому кооперативі «Лідія» у м. Хмельницькому та стягнуто з ОСОБА_1 грошову компенсацію половини їх вартості на користь ОСОБА_4 в сумі 140 397 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 вартість Ѕ частини металевого контейнера, розташованого на торговому місці № 244 на ринку КП «Спецбудмеханізація» в м. Хмельницькому по вул АДРЕСА_2 в сумі 13 320 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 31 січня 2017 року виправлено описки у вступній частині та восьмому абзаці резолютивної частини рішення Хмельницького міськрайонного суду від 22 листопада 2016 року, виключивши із вступної частини рішення суду слово «заочно» та вважати правильним наступний порядок оскарження рішення суду «Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 діб з часу його проголошення, а стороні, яка не брала участі у розгляді справи протягом 10 діб з часу отримання його копії до Апеляційного суду Хмельницької області».

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 30 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 22 листопада 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 вартості Ѕ частини металевого контейнера, розташованого на торговому місці № 224 на ринку КП «Спецбудмеханізація» по вул. Геологів АДРЕСА_3 7 в м. Хмельницькому в сумі 13 320 грн. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення : визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 право власності за кожним по Ѕ частині металевого контейнера, розташованого на торговому місці № 224 на ринку КП «Спецбудмеханізація» по АДРЕСА_4 . Геологів АДРЕСА_2 в м. Хмельницькому в ідеальних частках без його реального поділу і залишено даний контейнер у їх спільній частковій власності. В решті рішення залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду рішення Хмельницького міськрайонного сулу від 22 листопада 2016 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 30 березня 2017 року залишено без змін.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Суд першої інстанції вірно виходив з того, що на примусовому виконанні в Другому відділі ДВС м. Хмельницький перебуває виконавче провадження ВП № 53810059 по виконанню виконавчого листа № 686/14410/15-ц, виданого Хмельницьким міськрайонним судом в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошової компенсації половини вартості будівельних матеріалів, вкладених у будівництво будинку, що розташований на земельній ділянці № АДРЕСА_5 кооперативі АДРЕСА_6 ОСОБА_5 » в сумі 140 397 грн.

Зазначений будинок є самочинним і в експлуатацію станом на час розгляду справи ОСОБА_1 не зданий. А земельна ділянка площею 0,08 га, на якій збудований будинок, належить на праві власності ОСОБА_6 , що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 , що виданий Хмельницькою міською радою 28.03.2002 року для ведення садівництва у садівничому кооперативі «Лідія» (т.1 а.с.80).

26 лютого 2019 року головним державним виконавцем Другого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Заворотним О.М. винесене постанову про опис та арешт майна боржника, а саме описано та накладено арешт на: будівельні матеріали, що використані на будівництво будинку на земельній ділянці № НОМЕР_1 у садівничому кооперативі « АДРЕСА_7 ; земельну ділянку № НОМЕР_1 , АДРЕСА_8 розташована у садівничому АДРЕСА_7 » у АДРЕСА_9 . Хмельницькому площею 0,08 га, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право приватної власності ХМ №022816; металевий контейнер сірого кольору, що знаходиться на земельній ділянці № НОМЕР_1 у садівничому кооперативі «Лідія» у м. Хмельницькому (т.2 а.с 217-218).

01 березня 2019 року головним державним виконавцем Другого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Заворотним О.М. винесено постанову про передачу майна на зберігання та призначено відповідальним зберігачем описаного та арештованого майна ОСОБА_7 С.А. (т. 2 а.с. 219).

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що державний виконавець, виносячи 26.02.2019 року постанову про опис та арешт майна (коштів) та 01.03.2019 року постанову про передачу майна на зберігання, діяв у спосіб та відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» і його діями не порушено права та законні інтереси боржника.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Так, посилання в апеляційній скарзі на те, що в постанові про опис та арешт майна не була зазначена назва кожного внесеного в постанову предмета, його відмінні ознаки і державним виконавцем не було повідомлено ОСОБА_1 про проведення опису майна боржника не заслуговують на увагу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (п. 6 ч. 3 ст. 18 вказаного Закону).

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до п. п. 10-13 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);… прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Якщо опис і арешт майна здійснюються за участю сторін виконавчого провадження (їх представників), постанова про опис та арешт майна (коштів) складається в трьох примірниках. Перший примірник залишається у провадженні виконавця, інші - видаються під підпис сторонам виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про порушення державним виконавцем прав боржника щодо не повідомлення його про проведення опису та арешту майна є такими, що не заслуговують на увагу, адже положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень не передбачено, що опис та арешт майна повинен бути проведений за обов`язковою участю боржника.

Щодо посилань апелянта про те, що ОСОБА_1 , як відповідальну особу, якій передано описане та арештоване державним виконавцем майно на зберігання, не було повідомлено про таке та не було роз`яснено про кримінальну та матеріальну відповідальність, судова колегія вважає їх безпідставними, адже 01.03.2019 року головним державним виконавцем Другого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Заворотним О.М. винесено постанову про передачу майна на зберігання, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження та призначено відповідальним зберігачем описаного та арештованого майна ОСОБА_1 і попереджено його про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення (т. 2 а.с. 219 -221). Доказів протилежного апелянтом в порушення вимог ст. ст. 76 - 80 ЦПК України суду надано не було.

Крім того, відсутність у оскаржуваній постанові про опис та арешт майна відомостей про назву, стан, склад, кількість та родові ознаки будівельних матеріалів, їх відмінні ознаки жодним чином не порушують прав боржника і не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки встановлено, що ці описані будівельні матеріали вкладені у будівництво житлового будинку, вони перераховані та оцінені експертом при проведенні будівельно-технічної експертизи від 26.07.2016 року в ході розгляду цивільної справи № 686/14410/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності, розподіл майна подружжя, вселення, усунення перешкод в користуванні квартирою і ОСОБА_1 зазначений житловий будинок не здається в експлуатацію (т. 1 а.с. 197 - 241).

Крім того, апелянтом не надано належних та достатніх доказів того, що у будівництво цього житлового будинку були вкладені саме ним після ухвалення судового рішення по зазначеній справі ще інші будівельні матеріали, які не оцінені експертом.

Не приймаються до уваги і доводи апелянта щодо належності описаного та арештованого державним виконавцем металевого контейнера іншій особі, оскільки в силу ст. ст. 76, 81 ЦПК України заявник не надав доказів про те, що він уповноважений діяти в інтересах інших осіб, а інші особи, котрі вважають, що їх права порушені оспорюваною постановою, не позбавлені права звернутися до суду за захистом порушених прав. А зазначення в оскаржуваній ухвалі «металевий вагончик» замість «металевий контейнер» не є підставою для скасування цього судового рішення.

У справі «Кайсин проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін. У справі «Бурдов проти Росії» Європейський суд зазначив, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя.

Беручи до уваги встановлені судом обставини та відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 10 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 червня 2019 року.

Судді (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П`єнта

(підпис) О.І.Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя А.П. Корніюк