КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/4791/2019
справа №362/247/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Глевахівської селищної ради на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Кравченко Л.М. 10 грудня 2018 року,
у справі за позовом ОСОБА_1 до Глевахівської селищної ради про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,-
встановив:

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи, про:
- скасування розпорядження Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області від 29 грудня 2017 року №128 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани;
- скасування розпорядження Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області від 09 січня 2018 року №2 про звільнення з посади завідуючого військово-облікового бюро Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області;
- поновлення на посаді завідуючого військово-облікового бюро Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області;
- стягнення з Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області середнього заробітку за час вимушеного прогулу;
- стягнення з Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області 50000 грн. моральної шкоди.

Вимоги обґрунтовує тим, що з листопада 2014 року працювала на посаді начальника ВОС виконавчого комітету Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області.

09 січня 2018 року селищний голова не допустив її до роботи, вручив копію розпорядження №2, згідно із яким її звільнили відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків на посаді завідуючого військово-облікового бюро, за порушення правил трудового розпорядку.

Вказує, що за весь час роботи будь-яких претензій не висувалось, пояснень не відбиралось; звільнення відбулось без згоди профспілкового органу, членом якої вона є, на засідання цього органу вона не викликалась; не враховано про наявність на утриманні двох малолітніх дітей, вихованням яких займається самостійно.

Зазначені обставини мали негативний характер, призвели до переживань, чим спричинено моральну шкоду.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2018 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено:
Поновити ОСОБА_1 на посаді завідуючого військово-облікового бюро Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області з 09 січня 2018 року.
Стягнути з Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 50946 грн.
Стягнути з Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2019 року вирішено:
Скасувати розпорядження №128 від 29 грудня 2017 року Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області "Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до начальника військово-облікового бюро Герди З.В.".
Скасувати розпорядження №2 від 09 січня 2018 року Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області "Про звільнення ОСОБА_1 з посади завідуючого військово-облікового бюро Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області".
Стягнути з Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області в дохід держави 3524 грн. судового збору.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Глевахівською селищною радою подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що звільнення проведено з дотриманням трудового законодавства. Так, ОСОБА_1 систематично запізнювалась на роботу у початок робочого дня та після обідньої перерви, з нею проведена роз`яснювальна співбесіда, проте остання з посиланням на наявність на утриманні дітей відповіла про неможливість дотримання трудового розпорядку. Надалі такі порушення зафіксовані в актах, керівництво про причини запізнення не повідомлялось та в подальшому на вимогу не пояснювались причини запізнення.

З метою реагування на порушення до ОСОБА_1 вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани, у зв`язку із чим видано розпорядження №128, проте в присутності свідків остання відмовилась засвідчувати факт ознайомлення із розпорядженням.

Проте і надалі ОСОБА_1 припускалась порушень трудової дисципліни. Керівництвом ініційовано звернення до профспілкової організації для отримання згоди на звільнення, яку і було надано.

Посилається на помилковість висновків суду першої інстанції, що позивач в силу своїх посадових обов`язків може відлучатися з робочого місця.

Вказує на безпідставність висновків суду, що ОСОБА_1 не повідомлялась про складання актів щодо її відсутності на роботі, а також, що від неї не відбирались пояснення з приводу обставин, яка стала підставою для догани.

Зазначає, що суд протиправно визнав незаконним розпорядження №128, оскільки воно не скасовано та позивачем не оскаржувалось.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до части 1 та 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як установлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, відповідно до розпорядження №151-К від 04 листопада 2014 року ОСОБА_1 прийнята на посаду начальника військово-облікового бюро виконавчого комітету Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, що також підтверджується записом в трудовій книжці.

Згідно посадової інструкції начальника військово-облікового столу виконавчого комітету Глевахівської селищної ради, затвердженої 04 листопада 2014 року, начальник здійснює облік військовозобов`язаних та організаційні заходи щодо призову до Збройних сил України; забезпечує виконання мобілізаційних заходів на території селища; організовує роботу з обліку та обслуговування соціально-побутових умов інвалідів війни, учасників бойових дій, солдатських вдів та сиріт; виконує інші доручення селищного голови, пов`язані з діяльністю виконавчого комітету.

04 грудня 2017 року юристом ОСОБА_2 на ім`я Глевахівського селищного голови ОСОБА_3 складена доповідна записка, згідно із якою він повідомляє, що провів із ОСОБА_1 розмову з приводу її систематичного запізнення на роботу, як на початку робочого дня, так і після обідньої перерви. Згідно із змістом доповідної записки на зауваження ОСОБА_1 відповіла, що виховує двох дітей і не може вчасно виходити на роботу. Згідно доповідної записки юрист ОСОБА_2 тимчасово виконує обов`язки по веденню кадрової роботи.

18 грудня 2017 року юристом ОСОБА_2 складена наступна довідна записка, у якій він повідомляє, що в цей день ОСОБА_1 запізнилась на роботу на 40 хв., з 08 год. 40 хв. була відсутня на робочому місці, не вийшла вчасно з обідньої години з 13 год. 00 хв., була відсутня протягом 90 хв. На зауваження зазначила, що була відсутня у робочих питаннях, письмових пояснень не надала.

У зв`язку із цим 18 грудня 2017 складено Акт за підписами юриста Глевахівської селищної ради ОСОБА_2 , заступника селищного голови Недогибченка К.В., спеціаліста з благоустрою ОСОБА_4 . Згідно із даними Акту ОСОБА_1 відсутність пояснити не змогла, надати письмові пояснення відмовилась.

20 грудня 2017 року юристом ОСОБА_2 складена наступна довідна записка, у якій він повідомляє, що в цей день ОСОБА_1 запізнилась на роботу на 25 хв., з 08 год. 00 хв. була відсутня на робочому місці до 08 год. 25 хв., була відсутня на робочому місці з 10 год. до 13 год. 30 хв. На зауваження зазначила, що була відсутня у робочих питаннях, письмових пояснень не надала.

У зв`язку із цим 20 грудня 2017 складено Акт за підписами юриста Глевахівської селищної ради ОСОБА_2 , заступника селищного голови Недогибченка К.В., спеціаліста з благоустрою ОСОБА_4 . Згідно із Актом ОСОБА_1 пояснила, що була відсутня у робочих питаннях, надати письмові пояснення відмовилась.

29 грудня 2017 року юристом ОСОБА_2 складена наступна довідна записка, у якій він повідомляє, що 28 грудня 2017 ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці з 10 год. 00 хв. На зауваження зазначила, що збиралась на корпоратив, письмових пояснень не надала.

У зв`язку із цим 28 грудня 2017 складено Акт за підписами юриста Глевахівської селищної ради ОСОБА_2 , заступника селищного голови Недогибченка К.В., спеціаліста з благоустрою ОСОБА_4 . Згідно із даними Акту ОСОБА_1 зазначила, що збиралась на корпоратив, надати письмові пояснення відмовилась.

Розпорядженням №128 від 29 грудня 2017 року за результатами розгляду доповідних записок юриста селищної ради ОСОБА_2 від 04, 18, 20, 29 грудня 2017 року, актів від 18, 20, 28 грудня 2017 року, з посиланням на системність порушення трудової дисципліни, відсутність адекватного реагування на зауваження керівників апарату виконавчого комітету Глевахівської селищної ради, ненадання адекватного письмового пояснення за порушення трудової дисципліни, що зафіксовані та підтверджуються в актах і доповідних записках, з метою негативної оцінки і засудження поведінки працівника у трудовому колективі, моральному осуді, що має на меті примусити працівника належно виконувати трудові обов`язки, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани на начальника військово-облікового бюро Герди З.В.

29 грудня 2017 складено Акт за підписами юриста Глевахівської селищної ради ОСОБА_2 , заступника селищного голови Недогибченка К.В., спеціаліста з благоустрою ОСОБА_4 , згідно із яким ОСОБА_1 відмовилась підписувати зазначене розпорядження.

02 січня 2018 складено Акт за підписами юриста Глевахівської селищної ради Семенкова М.В., заступника селищного голови Недогибченка К.В., спеціаліста з благоустрою ОСОБА_4 , згідно із яким ОСОБА_1 в цей день була відсутня на робочому місці протягом 55 хв. з 08 год. 00 хв. по 08 год. 25 хв. та з 13 год. 00 хв. по 13 год. 30 хв. Згідно із Актом ОСОБА_1 причини відсутності пояснити не змогла, надати письмові пояснення відмовилась.

Листом від 03 січня 2018 року виконавчий комітет Глевахівської селищної ради звернувся до Первинної профспілкової організації працівників Глевахівської селищної ради та, посилаючись на систематичне порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни, відсутність належного реагування з її боку на зауваження, просить розглянути питання та надати дозвіл на її звільнення.

09 січня 2018 року відбулись збори Первинної профспілкової організації працівників Глевахівської селищної ради Київської області, оформлені Протоколом (зборів трудового колективу), на яких була присутня ОСОБА_1 , та яка вказала, що з доганою вона не погоджується, із нею не ознайомлювалася.

Згідно із змістом протоколу на засіданні профспілкової організації були присутніми 9 чоловік разом із ОСОБА_1 , за звільнення проголосували також 9 чоловік від загальних 15 чоловік, тих, хто утримався або проти не було.

09 січня 2018 року Видано розпорядження №02, згідно із яким за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на ОСОБА_1 на посаді завідуючого військово-облікового бюро, за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади завідуючого військово-облікового бюро з 09 січня 2018 року.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що звільнення позивача проведено з порушенням чинного законодавства про працю, розпорядження про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, яке передувало звільненню, прийнято з порушеннями, пояснення у працівника відібрано не було, зміст цього розпорядження до працівника не доведено, що свідчить про відсутність систематичних порушень та систематичного невиконання позивачем як працівником без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

З такими висновками суд апеляційної інстанції погоджується.

За змістом ст.1 Кодексу законів про працю України цей Кодекс регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.
Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників.

Відповідно до ст.139 КЗпП України установлено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно із ст.140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.
У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

За змістом ст.142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень встановлено ст.149 КЗпП України, згідно із якою:
До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Пунктом 3 ч.1 ст.40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Тобто при звільненні працівника на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України слід враховувати, що на працівника покладаються обов`язки, які складають зміст його трудової функції, а також обов`язок додержуватись внутрішнього трудового розпорядку, який встановлено законодавством та локальними нормативними актами.

При цьому працівник не може нести дисциплінарну відповідальність за невиконання вимог, які не були доведені йому до виконання та відсутність систематичного невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд протиправно визнав незаконним розпорядження №128 з посиланням на те, що воно не скасовано та позивачем не оскаржувалось, відхиляються колегією суддів, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Позовна заява ОСОБА_1 (уточнена) містить відповідну вимогу, така була предметом розгляду судом першої інстанції та судове рішення містить відповідні мотиви щодо протиправності такого розпорядження і наявність підстав для його скасування.

Підставою прийняття цього розпорядження слугували акти, якими лише зафіксовано факт відсутності на роботі позивача протягом певного періоду часу.

Разом з тим, матеріали справи не містять правил внутрішнього трудового розпорядку, відомостей про визначення роботодавцем робочого часу і перерви для відпочинку, а також доказів про ознайомлення позивача із цими правилами.

Окрім того, наявними у справі актами не зафіксовано та розпорядженнями від 29 грудня 2017 року і 09 січня 2018 року не визначено конкретних та фактичних даних щодо допущених порушень, фактів невиконання обов`язків, які складають зміст трудової функції позивача, а загальні формулювання не пояснюють суть порушень трудової дисципліни, які допустила в роботі позивач.

При цьому відповідачем не спростовано висновок суду першої інстанції в тій частині, що виконання посадових обов`язків позивача не охоплюється робочим місцем приміщення Глевахівської селищної ради, якого суд дійшов з посиланням, зокрема, на дані листа військового комісаріату від 01 грудня 2017 року, згідно з яким останнє звертається до голови Глевахівської селищної ради Жеребцова В.В. з проханням направлення до ОМВК начальника ВОС для проведення планової звірки, згідно графіку, затвердженого Розпорядженням голови Васильківської районної державної адміністрації №90 від 20 лютого 2017 року.

Окрім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачу перед застосуванням дисциплінарного стягнення запропоновано надати письмові пояснення щодо конкретного факту вчиненого порушення, а зміст розпорядження №128 від 29 грудня 2017 року було повідомлено під розпис.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо прийняття розпорядження про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, яке передувало звільненню, а також послідуючого звільнення з порушенням чинного законодавства про працю.

Доводи апеляційної скарги таких висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Доводів на спростування висновків суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди апеляційна скарга не містить.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Глевахівської селищної ради залишити без задоволення, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 червня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова