Провадження №: 2/752/2794/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, треті особи: Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, Департамент земельних ресурсів Київської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

у жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,10 га на території Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації (кадастровий номер НОМЕР_1 ) у порядку спадкування після померлої тітки - ОСОБА_2 та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві зареєструвати за ним вказану земельну ділянку.

Позов мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка - ОСОБА_2 . Останньою було складено заповіт, згідно з яким єдиним спадкоємцем всього її майна є він - ОСОБА_1 .

До спадкового майна померлої увійшла земельна ділянка площею 0,10 га на території Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації (кадастровий номер НОМЕР_3) за адресою АДРЕСА_1 .

Однак, право власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_2 не було оформлено: постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.10.2003 року ОСОБА_2 було відмовлено в оформлені права власності на земельну ділянку, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_2 не входить до числа осіб, які мають право на спадщину за законом.

23.08.2005 року Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 2-4351/15.2005 було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнано ОСОБА_2 племінницею ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 була надана у власність земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,10 га на території Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (кадастровий номер НОМЕР_1).

Він звернувся до другої Київської державної нотаріальної контори із заявою про надання інформації щодо кола спадкоємців майна померлої ОСОБА_3 , які звернулись з заявами про вступ у спадщину та чи встановлено коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Єдиною спадкоємицею ОСОБА_3 була його тітка - ОСОБА_2 , інших спадкоємців немає.

Тому, вважаючи, що його тітка не мала можливості за свого життя належним чином оформити права на земельну ділянку площею 0,10 та на території Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (кадастровий номер НОМЕР_1), оскільки тяжко хворіла та згодом померла, виходячи з положень ст. ст. 1218, 1225, 1236 ЦК України звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою від 29.10.2018 року відкрито провадження у справі з призначенням її розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 48-49).

В судовому засіданні 11.03.2019 року ОСОБА_1 уточнив свої вимоги та остаточно просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,10 га на території Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації (кадастровий номер НОМЕР_1 ) у порядку спадкування після померлої тітки - ОСОБА_2 .

В судовому засідання ОСОБА_1 та його представник вимоги уточненого позову підтримали та просили його задовольнити, виходячи з обставин, викладених у ньому.

Відповідач - Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, будучи повідомленою в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала.

Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у м. Києві в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Треті особі - Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради та Департамент земельних ресурсів Київської міської ради, будучи повідомленими в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, пояснення щодо позову не надали, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача - ОСОБА_2 , про що Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві зроблено відповідний запис за № 4055 від 09.03.2017 року (а.с. 7).

ОСОБА_2 11.09.2015 року було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коберником А.М., зареєстрований у реєстрі за № 1367, відповідно до якого спадкодавець заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - позивачу по справі.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все майно, що належало їй на момент смерті, у тому числі на земельну ділянку площею 0,10 га на території Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою АДРЕСА_1 , котра була надана ОСОБА_3 у власність для ведення особистого селянського господарства площею (а.с. 13).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

За життя останньою було складено заповіт на ОСОБА_2 , котра, в свою чергу, 09.11.2000 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадкове майно, на яке було видано свідоцтво, складається з: житлового будинку під номером 7 АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Право власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_2 не було оформлено, оскільки постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.10.2003 року ОСОБА_2 було відмовлено в оформлені права власності на земельну ділянку, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_2 не входить до числа осіб, які мають право на спадщину за законом (а.с. 14).

Згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 2-4351/15.2005 23.08.2005 року було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнано ОСОБА_2 племінницею ОСОБА_3 (а.с. 15).

У зв`язку із вказаним позивач не може реалізувати своє право на отримання спадщини, і тому звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 1234, 1235 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю; право на заповіт здійснюється особисто; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом.

Вказане вище підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 142, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, треті особи: Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, Департамент земельних ресурсів Київської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку площею 0,10 га на території Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації за адресою: м. Київ, Стратегічне шосе, 7, (кадастровий номер НОМЕР_1 ) у порядку спадкування після померлої тітки - ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 31.05.2019 року.

Суддя В.С. Хоменко