ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4536/19 Справа № 204/8146/18 Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
УХВАЛА

04 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи ОСОБА_4 , Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 посилалася на те, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровську, про що Відділом РАЦС Ленінського району м.Дніпропетровська був зроблений актовий запис № 922 від 23 березня 1978 року. У свідоцтві про народження її батьком зазначено - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за національністю українець; матір`ю - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за національністю росіянка. Відповідно до свідоцтва про народження її матері - ОСОБА_4 батьком зазначений ОСОБА_6 за національністю поляк, матір`ю зазначена ОСОБА_7 за національністю росіянка. Вважає, що по лінії діда по материнській лінії вона за національністю є полька. Заявниця має картку поляка, за віросповіданням є приналежною до римо-католицької церкви, є активним членом польської національної діаспори м.Дніпра. В родині поряд з національними українськими святами відмічаються національні польські свята та римо-католицькі релігійні свята. За розповідями метрі національні меншини піддавалися гонінню та переслідуванню тодішньою радянською владою. Польська національність його родичів та їх приналежність до римо-католицької церкви ставили родину під загрозу бути репресованою, а тому, мати заявниці була вимушена приховувати приналежність до польської національності. Встановлення факту національної ідентичності необхідно заявниці для реалізації особистих немайнових прав пов`язаних з підтвердженням польського походження, а також необхідно сину заявниці для отримання "картки поляка" та наступної реалізації його особистих немайнових прав, пов`язаних із підтвердженням польського походження (виїзду на постійне місце проживання до республіки Польща). На підставі викладеного, ОСОБА_3 просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що матір ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за національністю (національним походженням) є полька; зобов`язати Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни у актовий запис №922 від 23 березня 1978 року про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в графі "національність матері" зазначити - полька за національністю.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду від 22 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , дівоче прізвище « ОСОБА_1 », народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровськ (а.с.7).

23 березня 1978 року Відділом ЗАГС Ленінського району м.Дніпропетровська було видане свідоцтво про народження, де в графі батько зазначений ОСОБА_5 , в графі національність «українець», а в графі мати зазначена ОСОБА_13 , в графі національність «росіянка».

Згідно свідоцтва про народження матері заявниці ОСОБА_4 , вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Дніпропетровськ, в графі батько зазначений ОСОБА_6 , в графі національність «поляк», в графі мати зазначена ОСОБА_7 , в графі національність «росіянка» (а.с.10).

Заявниця ОСОБА_1 має картку поляка (а.с.9).

Відповідно до висновку Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зазначено про неможливість внесення змін до актового запису про народження №992 від 23 березня 1978 року, складеному Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в графі національність матері з «росіянка» на «полька» (а.с.16, 17).

Звернувшись до суду з даною заявою, ОСОБА_3 зазначила, що встановлення факту національної ідентичності необхідно їй для реалізації особистих немайнових прав пов`язаних з підтвердженням польського походження, а також необхідно сину заявниці для отримання "картки поляка" та наступної реалізації його особистих немайнових прав, пов`язаних із підтвердженням польського походження (виїзду на постійне місце проживання до республіки Польща).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 суд першої інстанції послався на необґрунтованість заяви належними та допустимими доказами, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм процесуального права, що відповідно до ст.377 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та закриття провадження у справі.

Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 статті 293 ЦПК України визначено справи, які суд розглядає в порядку окремого провадження.

Разом із тим це можливо за наявності певних умов, а саме: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України «Про порядок зміни громадянами України національності» від 31 грудня 1991 року № 24, відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу.

Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27 січня 1999 року № 70/99.

На даний час діюче законодавство України не містить вимог про внесення в паспорт громадянина України, у свідоцтво про народження, у свідоцтво про шлюб чи в інші документи відомостей про національність.

Однак, відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно зі статтею 300 ЦК України особа має право на індивідуальність, до якої відноситься і право визначати свою національність.

Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» , яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.

Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції держав-членів Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року № 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Згідно з пунктом 2.13.2 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду. Зміни до актового запису цивільного стану відповідно до пункту 1.7 Правил вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суд, крім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Заявниця ОСОБА_1 , дівоче прізвище « ОСОБА_1 », народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровськ (а.с.7).

23 березня 1978 року Відділом ЗАГС Ленінського району м.Дніпропетровська було видане свідоцтво про народження, де в графі батько зазначений ОСОБА_5 , в графі національність «українець», а в графі мати зазначена ОСОБА_13 , в графі національність «росіянка».

Згідно свідоцтва про народження матері заявниці ОСОБА_4 , вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Дніпропетровськ, в графі батько зазначений ОСОБА_6 , в графі національність «поляк», в графі мати зазначена ОСОБА_7 , в графі національність «росіянка» (а.с.10). Заявниця ОСОБА_1 має картку поляка (а.с.9).

Відповідно до висновку Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зазначено про неможливість внесення змін до актового запису про народження №992 від 23 березня 1978 року, складеному Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в графі національність матері з «росіянка» на «полька» (а.с.18).

В п.4 листа Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності до певної національності.

Згідно із пунктом 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

А пунктом 2.13.2 Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що заявниця оскаржувала у встановленому порядку вказаний висновок Чечелівського районного у місті Дніпрі відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про неможливість внесення змін до актового запису про народження №992 від 23 березня 1978 року, складеному Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в графі національність матері з «росіянка» на «полька».

Встановлення факті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у частині першій статті 315 ЦПК України, в судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було помилково відкрито провадження у справі, оскільки встановлення факту належності до національності особи не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2019 року слід скасувати та закрити провадження у даній справі, оскільки заявлені вимоги не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, заявник не позбавлена можливості захистити своє право в порядку, визначеному вищенаведеними положеннями Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 367, 374, 377 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення - скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді