справа № 361/3572/18
провадження № 2/361/445/19
У Х В А Л А

03 червня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглядаючи у підготовчому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогор Олег Анатолійович про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

установив:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває вищезазначена цивільна справа.

03 червня 2019 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Леськова В.П. про закриття провадження в справі, оскільки зазначені позовні вимоги по суті справи пред`явлені до третьої особи нотаріуса, як державного реєстратора, тому даний спір є публічно-правовим, а сам позов має розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства.

В підготовче засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про закриття провадження в справі підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позовними вимогами, такого роду спорів, як правило є: 1) визнання протиправними дії приватного нотаріуса при прийнятті рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та внесенню записів за даними рішеннями до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 2) скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийняті приватним нотаріусом; 3) скасування державної реєстрацію прав на нерухоме майно.

Враховуючи правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 14 червня 2016 року (№21-41а16) у справі за позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, скасування запису, в якій зазначено, що спірні правовідносини пов`язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, внаслідок чого колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК, внаслідок чого провадження у адміністративній справі закрито.

Тобто три судові палати (адміністративна, господарська, цивільна) вищої ланки судової системи України вважають, що в такого роду спорах позивачем фактично оскаржується правомірність набуття третіми особами права власності на нерухоме майно, яке на думку позивача належить йому на праві власності, а не фактичні адміністративно - управлінські функції державного реєстратора, який приймає рішення і проводить державну реєстрацію, а отже такий спір не має ознак адміністративного та підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

По-перше, позивач ОСОБА_1 звертається з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а не до нотаріуса як до державного реєстратора прав на нерухоме майно.

По-друге, у межах спірних правовідносин питання виконання чи не виконання умов цивільно-правової угоди (договору купівлі-продажу частки житлового будинку) не є безпосередньою підставою для звернення до суду.

З позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 оскаржує рішення нотаріуса про реєстрацію права власності на житловий будинок на ім`я відповідача ОСОБА_2 із неправильним зазначенням державним реєстратором площі житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Основні доводи позивача ґрунтуються на протиправності дій третьої особи приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогора О.А. щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно з посиланням, зокрема, на порушення норм Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) державним реєстратором є нотаріус, як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

За визначенням ч. 1 ст. 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Наведені правові норми вказують, що нотаріус, як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, наділений повноваженнями з реєстрації прав на нерухоме майно та виконує владні управлінські функції на підставі норм Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому у межах спірних правовідносин є суб`єктом владних повноважень.

В своїх позовних вимогах позивач ОСОБА_1 просила суд скасувати державну реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_2 на житловий будинок, загальною площею 83,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проведену державним реєстратором приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогором О.А. 12 березня 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106.

Таким чином, у даній справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії щодо державної реєстрації права власності, прийняті/вчинені нотаріусом, як суб`єктом владних повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом ч. 1 ст. 4 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Відповідно до визначення п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, спір набуває ознак публічно-правового за наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, які виконують публічно-владні управлінські функції.

Враховуючи наведене в сукупності, суд, керуючись ч. 1 ст. 244-2 КАС України, прийшов до висновку про наявність підстав для відступлення від правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 14.06.2016р. у справі №21-41а16 та вирішення даної справи в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви та закриття провадження в справі, оскільки даний спір має вирішуватися в рамках адміністративного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 255, ст. 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогор Олег Анатолійович про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С.Сердинський