Єдиний унікальний номер № 225/2317/15-ц
Провадження № 2/225/565/2019
Дзержинський міський суд Донецької області
РІШЕННЯ

іменем України

13 травня 2019 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

з участю

секретаря Бондарчук Т.І.,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому ставить питання про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у сумі 249834 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між відкритим акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Кредобанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 112 від 06.09.2006 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 140250 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5% річних, з кінцевим терміном повернення 01.09.2026 року. Відповідно до умов договору ОСОБА_3 повинна була щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобов`язання згідно графіку погашення кредиту.

В той же день, з метою забезпечення повернення кредиту між відкритим акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Кредобанк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, а з ОСОБА_1 - договір поруки, відповідно до якого останній взяв на себе на добровільних засадах зобов`язання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобов`язанням ОСОБА_3 , які виникають з умов кредитного договору.

01 жовтня 2009 року між відкритим акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Кредобанк» та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 був укладений договір про переведення боргу, відповідно до якого ОСОБА_1 набув усіх прав та обов`язків первісного позичальника, тобто ОСОБА_3 . У зв`язку з цим був укладений додатковий договір до кредитного договору № 112 від 06.09.2006 року, відповідно до якого новий позичальник, відповідач по справі ОСОБА_1 прийняв на себе зобов`язання в сумі 16310 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5%, з кінцевим терміном повернення 01.09.2026 року.

30 жовтня 2009 року з метою забезпечення повернення кредиту за додатковим договором між відкритим акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Кредобанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, відповідно до якого останній взяв на себе на добровільних засадах зобов`язання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобов`язанням ОСОБА_1 , які виникають з умов додаткового договору до кредитного договору № 112 від 06.09.2006 року.

Відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним додатковим договором до кредитного договору належним чином не виконав, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом у сумі 15758 доларів США 26 центів, що згідно курсу НБУ станом на 25.11.2014 року 1 долар США дорівнює 14 грн. 9899 коп.) еквівалентно 236214 грн. 90 коп., прострочені відсотки в сумі 881 доларів США 51 центів, що еквівалентно 13213 грн. 75 коп., пеню по простроченій заборгованості в сумі 105 грн. 30 коп., прострочену суму комісії за адміністрування кредиту в сумі 300 грн.

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 280-282 ЦПК України не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, його інтереси представляв ОСОБА_4 , який в судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково, просив застосувати до поручителя передбачений законом шестимісячний строк пред`явлення вимоги стягнення за порукою.

Належно повідомлений відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, відповідно до кредитного договору № 112 від 06.09.2006 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 140250 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5%, з кінцевим терміном повернення 01.09.2026 року (а.с. 7-10).

01 жовтня 2009 року між відкритим акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого було публічне акціонерне товариство «Кредобанк», а потім Акціонерне товариство «Кредобанк» та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , був укладений договір про переведення боргу (а.с. 34), відповідно до якого ОСОБА_1 набув усіх прав та обов`язків первісного позичальника, тобто ОСОБА_3 .

У зв`язку з цим був укладений додатковий договір до кредитного договору № 112 від 06.09.2006 року (а.с. 11-14), відповідно до якого новий позичальник, відповідач по справі ОСОБА_1 прийняв на себе зобов`язання в сумі 16310 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5%, з кінцевим терміном повернення 01.09.2026 року.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 не сплачував суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість.

У зв`язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з умовами зазначеного кредитного договору (п.4.1, п. 4.4) повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами по 585 доларів США, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим договором та/або додатками до нього. Якщо будь - який термін здійснення платежів за договором припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, то платежі повинні бути здійсненні у попередній робочий день (а.с. 8).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач ОСОБА_1 припинив виконувати щомісячні зобов`язання з погашення процентів за користування кредитом з червня 2014 року, а зі сплати комісії за адміністрування кредиту з квітня 2014 року, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість.

Згідно розрахунку заборгованості за додатковим договором від 01.10.2009 року до кредитного договору № 112 від 06.09.2006 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Кредобанк» та ОСОБА_1 станом на 25.11.2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 249834 грн. 04 коп., з них 236214 грн. 90 коп. (що згідно курсу НБУ 1 долар США дорівнює 14 грн. 9899 коп.) еквівалентно 15758 доларів США 26 центів - заборгованість за кредитом, 13213 грн. 75 коп., що еквівалентно 881 доларів США 51 центів - прострочені відсотки, а також 105 грн. 30 коп. - пеня по простроченій заборгованості, 300 грн. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту (а.с. 23-29; 30).

Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2 , то суд зазначає наступне.

30 жовтня 2009 року між відкритим акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Кредобанк» та ОСОБА_2 , з метою забезпечення повернення грошового зобов`язання за додатковим договором до кредитного договору № 112 від 06.09.2006 року, був укладений договір поруки (а.с. 16). Згідно з умовами зазначеного договору, відповідач ОСОБА_2 на добровільних засадах несе відповідальність перед банком по зобов`язанням відповідача ОСОБА_1 , які виникають з умов додатково договору від 01.10.2009 року до кредитного договору № 112 від 06.09.2006 року.

Отже, відповідач ОСОБА_2 згідно з умовами договору поруки, взяв на себе, на добровільних засадах, зобов`язання перед банком відповідати по борговим зобов`язанням відповідача ОСОБА_1 , які виникають з умов додаткового договору від 01.10.2009 року до кредитного договору № 112 від 06.09.2006 року, а у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, нарахованих відсотків.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач ОСОБА_1 припинив виконувати щомісячні зобов`язання з погашення відсотків з червня 2014 року, а зі сплати комісії за адміністрування кредиту з квітня 2014 року, тому утворилась заборгованість за кредитним договором. У свою чергу банк звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , як до поручителя 23 квітня 2015 року.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв`язку із закінченням строку її чинності ч.4 ст.559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення ч.4 ст.559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя (друге речення ч.4 ст.559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя (третє речення частини ч.4 ст.559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі; застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні ч.4 ст.559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості з боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Отже, виходячи з положень другого речення ч.4 ст.559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-53цс14 від 17.09.2014 р.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12 (провадження № 14-145цс18).

Виходячи з цього, на поручителя може бути покладений солідарний з боржником обов`язок щодо сплати простроченої заборгованості в межах визначеного ч. 4 ст. 559 ЦК України строку, тобто починаючи з жовтня 2014 року, яка складає 239010 грн. 70 коп. ( 236214,90 грн. (тіло кредиту) + 2745,80 грн. (відсотки за жовтень 2014 року) + 50 грн. (прострочена комісія за адміністрування кредиту за жовтень 2014 року)).

Інша частина заборгованості в розмірі 10823,05 грн. повинна бути стягнена з позичальника ОСОБА_1

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги до позичальника підлягають задоволенню повністю, а до поручителя частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 259, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Улашковци Чортківського району Тернопільської області) на користь акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитом у розмірі 239010 (двісті тридцять дев`ять тисяч десять) грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитом у розмірі 10823 (десять тисяч вісімсот двадцять три) грн. 05 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Улашковци Чортківського району Тернопільської області) на користь акціонерного товариства «Кредобанк» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) грн. 11 коп., та витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів у сумі 401 (чотириста одна) грн. 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Кредобанк» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 108 (сто вісім) грн. 23 коп., та витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів у сумі 18 (вісімнадцять) грн. 19 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Якщо повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції ЦПК України (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Суддя Є.В. Челюбєєв