Дата документу 25.04.2019 Справа № 331/2558/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/2558/18 Головуючий у 1 інстанції Антоненко М.В.
Провадження № 22-ц/807/1386/19 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначала, що з ОСОБА_4 вона перебувала в шлюбі з 17 грудня 2005 року, зареєстрованому Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 880.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.09. 2011 року (справа № 2-2470/11) шлюб між ними було розірвано.

Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з позивачкою ОСОБА_3 та знаходиться на її утриманні.

В звязку з тим, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина не регулярно і не в повній мірі, вона змушена звернутися до суду з цим позовом.

Відповідач працює, але його місце роботи їй невідоме, має регулярний дохід, інших аліментних зобовязань не має і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Вона тимчасово не працює, доглядає малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 від іншого чоловіка, з яким вона перебуває в фактичних шлюбних стосунках, матеріально не забезпечена, потребує допомоги.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_3 просить суд стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований : 69096, м. Запоріжжя, вул. Айвазовського, буд. 75, мешкає та адреса для листування : 69065, АДРЕСА_1, місце роботи не відоме, аліменти на її користь, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову до суду до повноліття дитини.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/6 частини з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та до досягнення ОСОБА_5 повноліття, починаючи стягнення з 21.03.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_4 надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Стягуючи аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та до досягнення ОСОБА_5 повноліття, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має на утриманні від іншого шлюбу доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в шлюбі з 17 грудня 2005 року, зареєстрованому Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 880.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.09. 2011 року шлюб між ними було розірвано.

Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Неповнолітній ОСОБА_5 проживає з матірю та знаходиться на її утриманні.

ОСОБА_4 працює на підприємстві ПП «Ваш Софт» на посаді дизайнера та має посадовий оклад у розмірі 3 760 грн.

Крім того, судом встановлено, що від другого шлюбу ОСОБА_4 має ще одну дитину - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7.

ОСОБА_3 тимчасово не працює, доглядає малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 від іншого чоловіка, з яким вона перебуває в фактичних шлюбних стосунках, матеріально не забезпечена, потребує допомоги.

Колегія суддів не може погодитися з розміром аліментів, визначених судом першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд має враховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За матеріалами справи встановлено, що відповідач має другу дитину, проте це не звільняє його від обовязку сплачувати аліменти у розмірі ј частини. Дитина ОСОБА_8 знаходиться на утриманні батька та матері. ОСОБА_4 не сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_8. Тому зазначена обставина не може бути підставою для сплати аліментів на дитину у розмірі 1/6.

Стан здоровя та матеріальне становище ОСОБА_4 дозволяють сплачувати аліменти у розмірі ј на ОСОБА_5.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов'язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Крім того, суд не перевірив майновий стан відповідача, наявність у нього рухомого чи нерухомого майна, його обсяг тощо.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що розмір аліментів, який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини має складати 1/4 частки з усіх видів доходу відповідача щомісячно.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про необхідність врахування при визначенні розміру аліментів стану здоровя дитини, оскільки такі витрати є додатковими. Стягнення додаткових витрат передбачено ст. 185 СК України, проте вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину у даній справі не заявлялися та не були предметом судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2019 року у цій справі скасувати в частині стягнення аліментів скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та до досягнення ОСОБА_5 повноліття, починаючи стягнення з 21.03.2018 року.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 квітня 2019 року.

Головуючий

Судді: