Справа № 132/1420/19
Провадження № 2/132/438/19
РІШЕННЯ

Іменем України

28.05.2019 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позові вказує, що згідно договору купівлі-продажу від 18.04.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області Варламовим О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 882, вона являється власником квартири АДРЕСА_1 .

При домовленості про купівлю квартири ще в березні 2019 року позивачка домовилася із співвласником ОСОБА_3 про те, щоб члени її сім`ї виписались з квартири, оскільки вони постійно проживають в Росії. Однак цієї домовленості відповідач не дотримався, так як він не зміг приїхати в Україну через хворобу.

Тому позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, однак від неї надійшла заява, відповідно до якої просить суд розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти позовних вимог, заявлених позивачкою не заперечує.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав.

Так, позивачка згідно договору купівлі-продажу від 18.04.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області Варламовим О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 882, являється власником квартири АДРЕСА_1 .

У вищевказаній квартирі зареєстрований, але не проживає з 2012 року ОСОБА_2 та не виявляє бажання добровільно знятися з реєстраційного обліку.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 18.04.2019 року, встановлено, що ОСОБА_2 з 2012 року по даний час не проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_2 та не бере участі в оплаті за комунальні послуги.

Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (Правова позиція ВСУ у справі №6-709цс1616 від листопада 2016 року).

Той факт, що відповідач не проживає в квартирі АДРЕСА_1 підтверджується: актом обстеження житлово-побутових умов заявника від 18.04.2019 року; довідкою про зареєстрованих осіб № 993 від 18.04.2019 року, виданою КП «Житловик» м. Калинівка.

Окрім того, отримання такого рішення необхідне позивачці для зняття відповідача з реєстрації із належної їй квартири відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року.

Поважні причини відсутності відповідача в квартирі, які перелічені в ст. 71 Житлового Кодексу України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 78, 107 Житлового кодексу України, ст. 321, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 211, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя: