Справа № 310/2581/19
РІШЕННЯ

Іменем України

14 травня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Прінь І. П.

за участі: секретаря судового засідання - Бевз О. А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою, в якій вказує на те, що за рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2016 року з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 18 травня 2016 року і до повноліття дитини. В запереченнях на позов про стягнення аліментів відповідач вказував на його скрутний матеріальний стан, відсутність постійного заробітку. На сьогоднішній день вказана сума аліментів є недостатньою для утримання дитини. Виходячи з образу життя, який веде на теперішній час відповідач, що вбачається зі сторінок інтернет-сайтів (соціальні мережі, сайти оголошень) матеріальне становище останнього покращилося, незважаючи на те, що він так само офіційно не працює і не займається підприємницькою діяльністю. Так, впродовж 2017-2018 рр відповідач на різних інтернет-сайтах розміщував оголошення про добір покоївки для сезонних робіт у готелі, який належить його матері. Добре матеріальне становище відповідача також підтверджується наявністю у нього високовартісних речей, а саме дронів вартістю 1600 дол. США, 16999 грн., 11300 грн., які він продавав через оголошення в інтернеті. Також відповідач любить і може собі дозволити подорожувати, про що свідчать фотографії розміщені в соцмережах, з яких видно, що відповідач взимку 2017р. відпочивав у Львові, в 2019 році - на гірськолижному курорті в Буковелі. Позивач в середньому на місяць на утримання доньки витрачає кошти у розмірі 3600грн. На сьогоднішній день сума аліментів у розмірі 500 грн. є недостатньою для забезпечення нормальної життєдіяльності дитини і не становить гарантованих державою 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а саме 813грн. Позивач працює вихователем в дитячому садку і її середньомісячна заробітна плата складає близько 3900грн. Посилаючись на ч.3 ст.181 СК України, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку платника аліментів і визначити їх у розмірі 1/ 4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною ОСОБА_4 повноліття.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася. Про розгляд справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_1 (за ордером) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Суду додатково пояснила, що за рішенням суду з відповідача були стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 500грн. Відповідач веде спосіб життя, який потребує великих витрат - відпочинок на курорті «Буковель», в м. Львові. Вказане свідчить про його достатній матеріальний рівень. Відповідач розміщує оголошення про пошук працівників - муляра, покоївки, зварювальника, що свідчить про можливість оплачувати послуги таких робітників. Продає дороговартісні речі, займається велоспортом. Вартість спортивного велосипеда згідно довідки торговельної мережі становить 38000грн. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати своїй доньці мінімальний розмір аліментів, який встановлений законодавцем на цей час. Просить змінити спосіб стягнення аліментів з 500 грн. на 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав. Подав відзив на позовну заяву. Суду пояснив, що оголошення про пошук працівників для сезонної роботи розміщував на прохання своїх батьків, які здають кімнати відпочиваючим. У Львові був на підробітках, а не на відпочинку. На курорті Буковель був на навчанні інструкторів і у вільний час зустрічався із своїми друзями. Велосипед у нього дійсно є, але його подарували йому батьки у 2015 році. Щодо продажу дронів, то вони йому не належали. Оголошення про їх продаж він розміщував на прохання своєї знайомої. Він постійної роботи не має, фактично перебуває на утриманні батьків. Працював виконробом на будівництві. Його заробітна плата в середньому становила 3000-4000грн. на місяць. Проживає в різних містах, оскільки в Бердянську не знайти роботи. Наразі живе в м. Запоріжжі, винаймає квартиру, за яку сплачує співмешканка. На обліку в центрі зайнятості не перебуває. Зауважує також на тому, що надані позивачем чеки про купівлю товарів є сумнівними, оскільки в помешканні позивача проживає ще одна дитина. Позивачем надані витрати по чекам також і на іншу дитину. Просив відмовити у задоволенні позову про збільшення розміру аліментів і визначення їх у частці від заробітку (доходу), але згоден сплачувати аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази у їх сукупності, суд встановив таке.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.10.2013 року. Рішенням Бердянського міськрайонного суду № 310/2197/17 від 24.05.2017 року, яке набрало законної сили 17.06.2017 року (а.с.5), шлюб було розірвано.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.(а.с.6).

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.07.2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 18.05.2016 року до повноліття дитини. (а.с.7,8).

На даний час дитина проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні, що сторонами не заперечується.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 05.02.2014р. у справі №143цс13 з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положення ч. 3 ст.181 СК України не пов`язують право особи, яка звертається з позовом про зміну способу стягнення аліментів з обов`язком надання доказів про наявність підстав для зміни розміру аліментів, оскільки таке право позивачу гарантовано вказаною нормою.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України ( із змінами, які набрали чинності 08.07.2017р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що аліменти, які сплачуються відповідачем на утримання малолітньої дитини на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2016 року є недостатніми для утримання та нормального розвитку малолітньої дитини сторін, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів із твердої суми на частку від заробітку (доходу) відповідача та визначити їх у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 10 квітня 2019 року, тобто з дня подачі позову до суду.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.181,182,183,191 СК України, ст.ст.ст.ст.82, 141, 258, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2016 року із твердої грошової суми на частку від його заробітку (доходу).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 17 травня 2019 року.

Суддя І. П. Прінь