ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2999/18 Номер провадження 22-ц/814/1217/19Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В.І. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Обідіної О.І.

Суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.

Розглянула в порядку письмового провадження без виклику сторін цивільну справу за апеляційною скаргою Голови правління Колективного підприємства трест «Кременчукнафтохімбуд» Міхалевича Віктора Петровича на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області в складі судді Хіневич В.І. від 20 лютого 2019 року по справі за позовом Голови правління Колективного підприємства трест «Кременчукнафтохімбуд» Міхалевича Віктора Петровича до ОСОБА_1 про невідповідність запису в трудовій книжці,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2018 року ОСОБА_2 як голова правління Колективного підприємства «Кременчукнафтохімбуд» звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати запис № 12 від 31.12.2000 року на сторінках 8,9 в трудовій книжці НОМЕР_1 , виданій 02.07.1979 року на ім`я ОСОБА_1 таким, що не відповідає тексту наказу № 2-к від 02.01.2001 року Будівельно-монтажного управління «Енергобуд» Колективного підприємства Трест «Кременчукнафтохімбуд», вважати правильним запис №12 на сторінках 8,9 трудової книжки в наступній редакції: «звільнити з посади головного інженера з 01.01.2001 року по переводу в ТОВ «Енергобуд-інвест», п .5 ст. 36 Кодексу законів про працю України».

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з 01.08.1985 року по 31.12.2000 рік з Будівельно-монтажним управлінням «Енергобуд» КП Трест «Кременчукнафтохімбуд» та в період з 02.06.1995 року по 01.01.2001 року включно займав посаду головного інженера вищевказаного будівельного управління.

05.07.2002 року будівельно-монтажне управління «Енегрозбут» було ліквідовано, а його правонаступником стало колективне підприємство трест «Кременчукнафтохімбут».

В ході попередніх судових розглядів, позивачу стало відомо, що в трудовій книжці відповідача, на сторінках 8,9 міститься запис № 12 від 31.12.2000 року, вчинений російською мовою: «Уволен в святи с переводом в ООО «Энергострой-Инвест» согласно п. 5 ст. 36 КзОТ Украины». Вказаний запис скріплений печаткою відділу кадрів БМУ «Енергобуд» КП Трест «Кременчукнафтохімбуд» та підписом старшого інспектора відділу кадрів. Також, в трудовій книжці вказано, що запис здійснений на підставі наказу 2-к від 02.01.2001 року. Між тим, оригінал наказу № 2-к від 02.01.2001 року БМУ «Енергобуд» КП Трест «Кременчукнафтохімбуд», містить інший запис (російською мовою): « ОСОБА_1 уволить с должности главного инженера с 1 января 2001 года по переводу в ООО «Энергострой-инвест», п. 5 ст. 36 КЗОТ Украины». Основание: заявление ОСОБА_1 , ходатайство ООО «Энергострой-инвест» № 190 от 29.12.200 года.

Вважає, що внесений в трудову книжку відповідача запис під номером 12 здійснений 31.12.2000 року, тобто до виданого наказу № 2-к від 02.01.2001 року, не відповідає тексту оригіналу наказу № 2-к від 02.01.2001 року, а саме - невірно вказана дата звільнення: 31.12.2000 року замість 01.01.2001 року, а також відсутнє посилання на те, що ОСОБА_1 звільнено з посади головного інженера.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2019 року в задоволенні позову Голови правління Колективного підприємства трест «Кременчукнафтохімбуд» ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про невідповідність запису в трудовій книжці відмовлено.

Відмова в задоволенні позову обґрунтована встановленою судом відповідністю оспорюваного запису про звільнення відповідача вимогам діючого на той час трудового законодавства та відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Також суд дійшов висновку, що чинним законодавством не передбачено розгляд питання щодо визнання записів в трудовій книжці такими, що не відповідають тексту наказу, оскільки вказані питання вирішуються в позасудовому порядку та регламентуються положеннями вищезазначеною інструкцією.

В апеляційній скарзі Голова правління Колективного підприємства трест «Кременчукнафтохімбуд» ОСОБА_2 . (надалі- голова правління тресту), посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Зокрема вказує, що запис в трудовій книжці не відповідає тексту наказу про звільнення відповідача, суперечить Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівника та має бути виправлений у відповідності до пунктів 2.6, 2.8.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, згідно трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з будівельно-монтажним управлінням «Енергобуд» КП Трест «Кременчукнафтохімбуд» на різних посадах з 01.08.1985 року по 31.12.2000 рік (за виключенням часу проходження служби в лавах Радянської армії).

З 02.06.1995 року до 31.12.2000 року відповідач перебував на посаді головного інженера та 31.12.2000 року був звільнений в зв`язку з переводом до ТОВ «Енергобуд-інвест» відповідно п. 5 ст. 36 КЗпП.

Згідно протоколу конференції КП Трест «Кременчукнафтохімбуд» від 05.07.2002 року БМУ «Енергобуд» було ліквідовано, а його правонаступником стало КП Трест «Кременчукнафтохімбуд».

Згідно запису №12 від 31.12.2000 року в трудовій книжці ОСОБА_1 , останній «Уволен в святи с переводом в ООО «Энергострой-Инвест» согласно п. 5 ст. 36 КзОТ Украины». Вказаний запис здійснений на підставі наказу 2-к від 02.01.2001 року.

Відповідно до наказу № 2-к від 02.01.2001 року БМУ «Енергобуд» КП Трест «Кременчукнафтохімбуд», (російською мовою): « ОСОБА_1 уволить с должности главного инженера с 1 января 2001 года по переводу в ООО «Энергострой-инвест», п. 5 ст. 36 КЗОТ Украины». Основание: заявление ОСОБА_1 , ходатайство ООО «Энергострой-инвест» № 190 от 29.12.200 года».

Вважаючи, що запис в трудовій книжці не відповідає тексту наказу в частині дати звільнення та без зазначення посади, з якої звільнено відповідача, в липні 2018 року ОСОБА_2 як голова правління тресту звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову місцевий суд дійшов висновку, що зазначені позивачем розбіжності запису в трудовій книжці з текстом наказу про звільнення відповідача усуваються шляхом виправлення в трудовій книжці власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис, у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а відтак потреби в здійсненні судового захисту у спосіб, визначений позивачем по справі, не має.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Так, Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі -Інструкція) встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналогічні норми містяться в ст. 48 КЗпП України , відповідно до норм якої трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 2.4., 2.6.,2.8 Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вище стоячою організацією, якій було надано підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севостополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Матеріалами справи доводиться, що згідно запису в трудовій книжці ОСОБА_1 звільнений в зв`язку з переводом в ТОВ «Енергобудінвест» 31.12.2000 року на підставі наказу 2-к від 02.01.2001 року.

Згідно наказу №2-к від 02.01.2001 року ОСОБА_1 звільнено з посади головного інженера з 01.01.2001 року по переводу в ТОВ «Енергостройінвест», підставою для чого стала заява ОСОБА_1 та клопотання ТОВ «Енергобудінвест».

Відповідно до п. 2.9 Інструкції виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів.

На обґрунтування своїх вимог позивач надав суду ксерокопію особової карти відповідача та ксерокопію наказу про звільнення з 01.01.2001 року.

Надаючи правову оцінку вказаним доказам, місцевий суд дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, що зазначені документи складені з порушенням чинного на той час законодавства та не є достатніми доказами в розумінні норм статті 80 ЦПК України.

Так, наказ №2-к від 02.01.2001 року про звільнення шляхом переводу не містить підпису ОСОБА_1 та не має відмітки «з наказом ознайомлений».

Також колегія суддів звертає увагу на суперечності, які містяться в самих записах як в трудовій книжці, так і в особовій картці та наказі, а саме - в усіх документах зазначені різні дати звільнення: в трудовій книжці - 31.12.2000 року, в наказі 01.01.2000 року та особовій картці - 02.01.2001 року.

Положеннями ст. 232 КЗпП України визначені суб`єкти звернення до суду в трудових спорах, які підлягають вирішенню в судах, а ст. 233 КЗпП України встановлює строки для такого, які підлягають поновленню в разі їх пропуску з поважних причин.

В даному випадку, до суду звернувся голова правління КП трест «Кременчукнафтохімбуд», яке з липня 2002 року являється правонаступником будівельно-монтажного управління «Енергозбут».

При цьому, до своєї ліквідації підприємство, з яким відповідач перебував в трудових правовідносинах, до суду з подібним позовом не зверталось, а його правонаступник звернувся до суду з позовом про невідповідність запису в трудовій книжці після 17 років з дати її внесення, не обговорюючи при цьому питання про поновлення визначеного ст. 233 КЗпП України строку звернення до суду.

Крім того, колегія суддів зауважує, що не з тексту самої позовної заяви, ні в ході судового розгляду справи по суті, позивачем не було доведено самого факту порушення законних прав та інтересів колективного підприємства діями відповідача.

Так, за змістом ст. 4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Таким чином, позов має пред`являтися до суду особою, яка має право вимоги за позовом, оскільки саме її права, свободи та інтереси порушені, оспорюються або невизнані та лише до належного відповідача - особи, яка повинна відповідати за позовом. Таке процесуальне право та обов`язок позивача та відповідача бути належним суб`єктом цивільних процесуальних відносин зумовлено матеріально - правовими відносинами, учасниками яких вони є.

Між тим, в ході здійсненого судового розгляду позивачем не було доведено самого факту порушення його прав чи інтересів діями відповідача який, в свій час, перебуваючи в трудових відносинах з попередній роботодавцем, не мав ніякого відношення до ведення та заповнення своєї трудової книжки, а відтак в розумінні процесуального кодексу не може нести тягар відновлення прав позивача у спосіб , зазначений в позовній заяві.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не містять нових фактів чи доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та свідчили б про необхідність скасування судового рішення.

Так, в своїй апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на положення Інструкції, якою передбачено позасудовий механізм вирішення питання про внесення виправлень в трудову книжку, фактично просить змінити запис в трудовій книжці у відповідності до тексту наказу, обґрунтовуючи вимоги тим, що нормами статті 232 КЗпП України передбачено вирішення вказаних спірних питань.

Колегія суддів не приймає до уваги вказані твердження, оскілки вони ґрунтуються на власному розумінні апелянтом положень КЗпП України, яким останній надає своє тлумачення

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення, як ухваленого з дотримання норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Голови правління Колективного підприємства трест «Кременчукнафтохімбуд» ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 лютого 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Повний текст постанови складено 20 травня 2019 року.

Судді: Обідіна О.І. Гальонкін С.А. Карпушин Г.Л.