27.05.2019 Справа № 664/993/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року Цюрупинський районний суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Заславець Н.В.

за участю секретаря Степанової С.К.

у присутності представника позивача адвоката Грицак О.С., представника третьої особи ОСОБА_1 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки і піклування Олешківської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки і піклування Олешківської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 2013 року по 2015 рік вона з відповідачем перебувала у фактичних сімейних відносинах. Від даних відносин у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Козачелагерською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис № 48. Після припинення їх сімейних стосунків відповідач припинив будь-яке спілкування з сином, не займається його вихованням, не дбає про його інтереси, здоров`я та розвиток, не цікавиться життям сина, матеріально не забезпечує, не виявляє бажання бачитися та спілкуватися з дитиною, хлопчик не знає свого рідного батька. З грудня 2015року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , який повністю замінив її сину рідного батька, піклується про дитину, матеріально забезпечує її та дитину, хлопчик вважає його своїм батьком, і її чоловік має намір усиновити її сина. Просить суд задовольнити позов, позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Інших дітей відповідач не має і аліментів нікому не сплачує.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала і суду показала, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися, оскільки вони намагалися створити сім*ю у дуже молодому віці. Вважає, що він за браком життєвого досвіду не зміг спочатку усвідомити відповідальності про сім*ю та дитину, про неї і сина не піклувався. Тому , коли дитині виповнився рік, вона припинила з ОСОБА_3 всі відносини і з дитиною перейшла проживати до своєї матері. Відповідач у 2015 році кілька разів намагався помиритися, однак вона відмовилася, і він припинив відвідини. З того часу з дитиною не бачився, матеріально утримувати сина не допомагав. Один раз він переказав гроші в сумі 1000 гривень, однак вона відмовилася їх отримувати. Заперечила, що відповідач звертався до опікунської ради, оскільки не чинила жодних перешкод у побаченнях з дитиною, відповідач самоусунувся від участі у вихованні сина. Лише мати відповідача заперечує проти позбавлення батьківських прав. 09.12.2015 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , від шлюбу має спільну дитину. ОСОБА_5 добре ставиться до її сина, забезпечує його матеріально, займається його вихованням, син зве його батьком,а свого біологічного батька не знає.

Представник позивача адвоката Грицак О.С. суду пояснила, що чоловік позивача бажає усиновити хлопчика, вважає його своїм сином. Відповідач жодного разу за чотири роки не бачив дитину, не цікавився життям дитини, не допомагав матеріально, що є доказом самоусунення від виконання батьківських обов*язків, Відповідач офіційно не працює, намірів налагодити відносини з сином не виказує,тому просить позов ОСОБА_2 задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, доказів перебування на лікуванні до суду не надав.

Представник відповідача ОСОБА_6 позов в частині стягнення аліментів визнала і не заперечила проти його задоволення. Заперечила проти позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав . Суду пояснила, що позивач створює перешкоди у спілкуванні з дитиною. Відповідач звертався до органу опіки, намагався вирішити питання про спілкування з дитиною. У листопаді 2018 року відповідач приїздив до позивачки в с. Козачі Лагері, щоб побачити дитину, але вона йому відмовила. ОСОБА_3 не може з`явитися до суду, оскільки знаходиться на лікуванні, після операції на ключиці, він готовий виплатити всі кошти на утримання дитини, але позивач відмовляється отримувати гроші. На даний час відповідач нової сім`ї не створив, інших дітей на утриманні не має. Просила у задоволенні позову в частині позбавлення його батьківських прав відмовити.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що вона працює вихователем дитячого садка «Берізка» в с. Козачі Лагері, є сусідкою позивача з 2015 року, коли та із сином переїхала проживати до своєї матері, з відповідачем не знайома. Син позивача з 1 вересня 2018 року відвідує дитячий садок, де вона працює. Вона спочатку вважала, що ОСОБА_5 є батьком дитини, але пізніше позивач повідомила, що він не рідний батько. Біологічний батько дитини в їх селі не проживає і жодного разу не приходив до дитячого садка, щоб побачитися із сином. ОСОБА_5 забирає хлопчика з дитсадка, з їх взаємовідносин видно, що стосунки між ними теплі сімейні.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона є кумою позивача, відповідача бачила один раз влітку 2015 року, коли той влаштував скандал позивачу. Вона часто буває у ОСОБА_2 у гостях, і їй відомо, що відповідач не цікавиться дитиною, матеріально не забезпечує, на дні народження до сина жодного разу не прийшов. ОСОБА_4 називає батьком чоловіка позивача ОСОБА_5 , а той у свою чергу дбає про хлопчика, забезпечує його матеріально, піклується про нього. А матір ОСОБА_5 хлопчик вважає своєю бабусею. Позивач з чоловіком виховують двох дітей і стосунки у сім*ї добрі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він знайомий з обома сторонами, проживав сім`єю з сестрою позивача в с. Козачі Лагері , і йому відомо, що відповідач з моменту народження сина не займався його вихованням і не утримував дитину. Фактично і в основному з хлопчиком спілкувалася мати відповідача. Позивач створила нову сім`ю, її чоловік виявив бажання усиновити її сина, оскільки любить його та сприймає як рідного, а свого батька дитина не знає.

Представник третьої особи ОСОБА_1 , суду пояснила, що вважає недоцільними позбавляти відповідача батьківських прав, оскільки він звертався до органу опіки і піклування з проханням надати йому можливість спілкуватися з дитиною. Тоді він заявляв, що працює за кордоном, вдруге з`явився і повідомив, що працює агрономом в Одеській області, однак точних відомостей не надав. Орган опіки і піклування прийняв рішення про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав, тому вона підтримує вказаний висновок.

Заслухавши учасників справи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 , (а.с. 14). Позивач,яка є матір`ю малолітнього ОСОБА_4 , змінила прізвище на « ОСОБА_2 » у зв`язку з реєстрацією шлюбу 09.12.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 15). Актом обстеження житлово-побутових умов від 12.03.2018 року, довідкою про склад сім`ї від 16.03.2018 року, довідкою Козачелагерського дошкільного навчального закладу ясла-садка від 21.03.2018 року, довідкою про доходи ОСОБА_5 від 13.02.2018 року та показаннями всіх допитаних свідків підтверджено, що позивач ОСОБА_2 створила для свого сина ОСОБА_4 всі необхідні умови для проживання і розвитку, утримує та виховує дитину разом із своїм чоловіком ОСОБА_5 (а.с.17, 20, 21, 22). Відповідно до протоколу індивідуальної психологічної діагностики, проведеної практичним психологом ОСОБА_13 з малолітнім ОСОБА_4 з 14.01.2019р.по 18.01.2019 року, за результатами бесід ( 4 бесіди) встановлено, що п`ятирічний хлопчик знає свого батька на ім*я ОСОБА_5 , любить батька, не боїться,той дарує йому подарунки, дитина вважає його значимою особою у своєму житті (а.с.84).

Стаття 155 СК України передбачає здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків, зокрема з дійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч.1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

За змістом абз. 2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за №3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема : не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду , лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до духовних та культурних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.

Оцінивши докази, отримані судом під час розгляду вказаного позову, в тому числі показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 повністю самоусунувся від виховання своєї дитини, позбавивши її батьківської турботи, уваги, батьківського спілкування з метою розвитку її особистості, не виявляв жодного інтересу до його внутрішнього світу, не цікавився його життям, безпідставно та умисно розірвав свої зв`язки з дитиною, і це вчинено за відсутності будь-яких обґрунтованих причин. Заперечення його представника в судовому засіданні нічим не підтвердженні і не можуть бути прийняті до уваги, оскільки жодних доказів щодо спростування встановлених обставин у справі відповідно до пояснень позивача та показань свідків стороною відповідача не надано.

Відповідно до ст. 17 ЗУ « Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права. Відповідно до п.49 Рішення ЄСПЛ у справі «Савіни проти України» хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, що можна виправдати у виняткових обставинах.

Відповідно до висновку Олешківської РДА Херсонської області від 03.12.2018 року позбавлення батьківських права ОСОБА_3 вважають недоцільним (а.с.61). Представником третьої особи ОСОБА_1 в судовому засіданні вказаний висновок органу опіки і піклування підтримано. Як вбачаєтсья з висновку органу опіки та піклування він грунтується лише на поясненнях відповідача, будь-яких доказів на підтвердження того, що останній дійсно утримував та виховував дитину,а також звертався до органу опіки та піклування із заявами щодо участі у спілкуванні з дитиною у випадку створення перешкод, не встановлено.

Тому висновок суду щодо повного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно до сина ОСОБА_4 ґрунтуються на показаннях свідків, допитаних за клопотанням сторони позивача, якими повністю підтверджено пояснення позивача ОСОБА_2 щодо того, що відповідач не цікавилася дитиною, не захищає своє право батька на спілкування з дитиною, фактично після припинення відносин з відповідачем дитину бачив лише декілька разів, дитина вважає своїм батьком іншу особу. У відповідача відсутнє бажання налагодити контакт і родинні відносини із своїм сином, доказів щодо утримання ним дитини не встановлено.

Суд, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, не приймає до уваги висновок Олешківської РДА про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , оскільки вказаний висновок нічим необґрунтовано, і висновок суперечить доказам, встановлених під час розгляду вказаної справи. У зв*язку з цим суд приходить до висновку, що відповідач підлягає позбавленню батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки відповідач, крім ухилення від виконання обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, не приймав та не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, що передбачено ст. 180 СК України, суд вважає за необхідне прийняти рішення щодо стягнення аліментів в порядку ст. 183 СК України. Розмір аліментів суд визначає у ј частці від доходу (заробітку) відповідача, про що заявлено позивачем,оскільки останній не має інших утриманців, і вказаний розмір аліментів відповідає положенням закону.

Сплату судового збору віднести на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 223, 229, 247, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.155,164, 165,166, 180, 181, 183, 191 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки і піклування Олешківської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини її віку, щомісячно, починаючи з 17.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704.80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 704, 80 гривень.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області.

Позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП не відомий, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: підпис Н.В. Заславець

Згідно з оригіналом.

Суддя Заславець Н.В.