Справа № 159/693/19
Провадження № 2/159/520/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

за участю секретаря Бакай Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с та н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, сторони перебувають у шлюбі з 15.10.1995 р. За час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , яка є повнолітньою та неповнолітня дочка ОСОБА_2 . Протьогом трьох років сторони проживають окремо. Зазначає, що неповнолітня дочка проживає з позивачкою у м. Києві, дитина повністю перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється в добровільному порядку допомагати утримувати дитину, хоча останній має можливість. Між позивачкою та відповідачем не досягнуто згоди з приводу утримання дитини, а тому позивачка звернулась до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 19.03.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження .

Станом на 21.05.2019 р. відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просить справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить реєстр на відправку поштової кореспонденції. Про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Як убачається з копії копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 позивач та відповідач 15.10.1995 р. вступили у шлюб.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 (серії НОМЕР_2 від 26.09.2003 р. ), сторони є її батьками та мають на своєму утриманні вказану вище спільну неповнолітню дитину.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом установлено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей збільшився відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та для дітей віком від 6 до 18 років він складає з 01.01.2019 року 2027 гривень (50% - 1013,50 грн).

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

У позовній заяві позивачка вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки не надає і дитина перебуває повністю на її утриманні.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У поданій до суду позовній заяві позивачем не обґрунтовано та не наведено доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також із урахуванням середньостатистичних доходів громадян по Волинській області та Україні та положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду із даною вимогою.

Визначений розмір аліментів в сумі 1200 гривень щомісячно, на переконання суду, є об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

На підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати у справі згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_4 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.141,180,181,182,184 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 14.03.1996 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, і.н. НОМЕР_4 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий 12.03.1996 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, і.н. НОМЕР_6 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, починаючи з 06.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 14.03.1996 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, і.н. НОМЕР_4 ) в користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 23.05.2019 р.

Головуючий:О. А. Восковська