Справа № 279/714/19
Провадження 2/279/811/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,

за участю секретаря Комарової О.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі виконкому Ковалівської сільської ради Коростенського району Житомирської області , про визнання права власності в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_3 , мати дружини позивача ОСОБА_1 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом, яка складається з належного спадкодавцю житлового будинку АДРЕСА_1

Вказали, що спадкоємцем першої черги за законом була дочка спадкодавця ОСОБА_4 , дружина позивача ОСОБА_1 та мати позивача ОСОБА_2 , яка після смерті матері прийняла спадщину та вступила у володіння спадковим майном шляхом фактичного прийняття спадщини, так як проживала із спадкодавцем в спадковому будинку на день смерті спадкодавця.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом у вигляді : житлового будинку АДРЕСА_1 . Зазначили, що вони є єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4 фактично прийняли спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, несли витрати на поховання спадкодавця, вступили у володіння спадковим майном, на свій розсуд розпорядились спадковим майном. На підставі їх заяві в нотаріальній конторі заведено спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їм відмовлено, оскільки відсутні належно оформлені правовстановлюючі документи про належність вищезазначеного житлового будинку спадкодавцеві. Через це позивачі просили суд визнати за ними право власності по Ѕ частині на спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , яке належало спадкодавцю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання позивачі не з"явились, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, вказали, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача - Виконавчого комітету Ковалівської сільської ради в судове засідання не з"явився, направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, вказав, що позовні вимоги визнає.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, без фіксації технічними засобами. Відповідно до вимог ч.3ст.200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коростень померла ОСОБА_3 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 а.с. 5). Як слідує з довідки № 219/02.20 від 23.11.2018, виданої Ковалівською сільською радою Коростенського району, житловий будинок , який знаходиться по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та проживала нині покійна. Згідно по господарської книги № 2 за 2011- 2015 року особовий рахунок НОМЕР_3 , рік забудови 1926 . ( а.с.15).

На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про прядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 04.01.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 18.06.1994 року № 18/5, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, зокрема, довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним.

Згідно довідки № 20/02.20 від 25.01.2019 року слідує, що ОСОБА_3 була зареєстрована на день смерті за адресою : АДРЕСА_1 . Інших зареєстрованих на день смерті з померлою не було. ( а.с.14)

Згідно вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, ОСОБА_4 , як донька померлої є спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_3 за законом. фактично прийняла спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Коростень померла ОСОБА_4 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 а.с.4). Так, після її смерті . відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивачі по справі є спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 за законом, відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , так як проживали разом з спадкодавцем та в установлений законом строк звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивачі звернулись до Коростенської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу № 117/2017. Проте, нотаріус обґрунтовано відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. ( лист відома а.с. 12)

Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в с . Ковалі Коростенського району, вул. Шевченка,5 нотаріус відмовляє в зв"язку з тим, що на вказаний будинок відсутні правовстановлюючі документи.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів про визнання права власності в порядку спадкування є такими, що підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 264-265,268, ЦПК України, ст. ст.392,, 1268, 1297 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцес АДРЕСА_3 ,РНОКПП - НОМЕР_6 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканцем АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_7 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Коваленко В.П.