П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 травня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Готри Т.Ю.,

суддів: Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.,

з участю секретаря судових засідань: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" на ухвалу Тячівського районного суду від 13 грудня 2018 року, постановлену суддею Бобрушко В.І.,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заяву мотивувало тим, що 30 серпня 2010 року Тячівським районним судом було ухвалено рішення у цивільній справі №2-1438-10 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 18 лютого 2008 року.

11 липня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» (який є правонаступником Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк») та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №667/К, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 18.02.2008, який був укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , та права іпотекодержателя за договором іпотеки від 18.02.2008, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , перейшли до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а тому заявник просив суд замінити стягувача у справі №2-143810 з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Довіра та Гарантія".

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2018 року у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просить скасувати зазначену ухвалу, як постановлену з порушенням норм матеріального права, і постановити нову ухвалу, якою замінити первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-1438/10 на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

Вказує на те, що оскаржувана ухвала суперечить чинному законодавству України, а саме статтям 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України, частині 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», постанові та правовому висновку Верховного СудуУкраїни № 6-122цс13.

Зазначає, що лише маючи статус стягувача у справі новий кредитор зможе реалізувати свої законні права, гарантовані Конституцією та чинним законодавством України, в тому числі звернутися до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документа, поновлення строку його пред`явлення, пред`явити виконавчий документ до виконання в органи державної виконавчої служби України з метою виконання рішення суду та задоволення вимог кредитора тощо.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2010 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму в розмірі 650 943,03 грн. неповернутого кредиту і несплачених відсотків та штрафні санкції в сумі 3 440,85 грн., а також 1700,00 грн. судового збору та 120 грн. збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи ( а.с.8-9).

11 липня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» (який є правонаступником Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк») та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір купівлі-продажу майнових прав №667/К, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 18.02.2008, який був укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , та права іпотекодержателя за договором іпотеки від 18.02.2008, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , перейшли до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с.10-11).

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно частини 5. ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження передбачено» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Пунктом 2.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Пунктом 2.13 вказаної Інструкції передбачено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

При вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні у зв`язку з правонаступництвом через відступлення права вимоги суд має з`ясувати чи наявний договір відступлення права вимоги, який є доказом правонаступництва та з`ясувати чи наявне відкрите виконавче провадження, у якому ставиться питання про заміну сторони.

Згідно листа Тячівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 16 жовтня 2018 року за №8182 виконавчий лист №2-1438-10, виданий Тячівським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, на виконанні у Тячівському РВ, згідно бази АСВП, не перебуває (а.с.45).

Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на виконанні відповідного органу ДВС перебуває відкрите виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-1438/10, виданого Тячівським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0 від 18 лютого 2008 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ "ФК "Довіра і Гарантія" про заміну сторони виконавчого провадження.

Крім того, вказана заява про заміну сторони у виконавчому провадженні подана після спливу строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що судове рішення відповідно до статті 375 ЦПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» залишити без задоволення.

Ухвалу Тячівського районного суду від 13 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 травня 2019 року.

Суддя-доповідач :

Судді :