ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м.Суми

Справа №592/17913/18

Номер провадження 22-ц/816/2948/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостик С. Г.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 лютого 2019 року, ухвалене у складі судді Корольової Г.Ю., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - ПАТ «Сумське НВО») про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги мотивує тим, що 31 жовтня 2018 року він був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільненні з ним не було проведено остаточного розрахунку.

Остаточно уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 74 970 грн 57 коп та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 05.11.2018 року по 08.02.2019 року в розмірі 12 270 грн 68 коп.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати у розмірі 74 970 грн 57 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 31.10.2018 року по 08.02.2019 року включно за 37 робочих днів - 12 270 грн 68 коп. з відрахуванням належних платежів до бюджету.

Стягнуто з ПАТ «Сумського НВО» на користь держави судовий збір в сумі 704 грн 80 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське НВО», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити в частині стягнення з товариства на користь позивача заборгованості із заробітної плати, зменшивши суму стягнення у цій частині з 74 970 грн 57 коп. до 74 469 грн 57 коп. При цьому вказує на те, що доданий до позовної заяви розрахунковий лист не підтверджує факту заборгованості із заробітної плати позивача. Крім того зазначає, що позивач зарахував до основної суми заборгованості лікарняні за другу половину жовтня у розмірі 501 грн, які були сплачені в грудні, тобто на час ухвалення судом рішення, на підтвердження чого надав копію відомості про перерахування лікарняних від 14 грудня 2018 року.

Рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не оскаржується і відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, суд першої інстанції виходив з того, що на день звільнення позивача заробітна плата йому не була виплачена, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 74 970 грн 57 коп., що підлягає стягненню з відповідача.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 31 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з ПАТ «Сумське НВО» за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням власником умов колективного договору, за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а. с. 8-9).

Як вбачається з наданих позивачем розрахункових листів, станом на 01 жовтня 2018 року відповідач нарахував йому заборгованість із заробітної плати по цеху 024 у сумі 53 656 грн 86 коп, а по цеху 017 - 21 313 грн 71 коп., в тому числі за рахунок ФСС - 501 грн 00 коп. (а. с. 7).

Відповідно до статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно вимог статей 94, 97, 115 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.

Частиною 1 статті 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право позивача на своєчасне отримання заробітної плати за виконану ним роботу порушено з боку відповідача, оскільки останній на день його звільнення з роботи не виплатив у повному обсязі позивачу заробітну плату.

Разом з тим, визначаючи розмір заборгованості із заробітної плати у сумі 74 970 грн 57 коп., судом першої інстанції не враховано, що за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності позивачу було визначено до сплати - 501 грн 00 коп.

Крім того відповідно до доручення від 14 грудня 2018 року за № 41399 кошти у сумі 501 грн були сплачені позивачу на підставі списку робітників ПАТ «Сумське НВО» на перерахування лікарняних за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (а. с. 22).

На підставі частини 3 статті 367 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе прийняти вказаний доказ як такий, що не був поданий відповідачем до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За таких обставин, коли суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у відповідача заборгованості по заробітній платі перед позивачем, але неправильно визначив розмір цієї заборгованості, помилково стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_1 кошти у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності у сумі 501 грн 00 коп., рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості необхідно змінити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати у сумі 74 469 грн 57 коп. (74 970 грн 57 коп. - 501 грн 00 коп.), а не 74 970 грн 57 коп., як помилково вказав суд першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 3; 381; 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 лютого 2019 року змінити в частині розміру заборгованості із заробітної плати та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати у сумі 74 469 гривень 57 копійки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик