ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/6572/19
Провадження № 22-ц/4820/1064/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2019 року, суддя Продан Б.Г., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Ясенівська сільська рада, ОСОБА_6 , про визнання недійсною довіреності,

встановив:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Ясенівська сільська рада, ОСОБА_6 ., про визнання недійсною довіреності.

В обґрунтування позову зазначив, що його батько, ОСОБА_6 , має інвалідність (група перша А) у зв`язку з психічним захворюванням.

02.08.2018 року ОСОБА_6 було видано довіреність на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка була посвідчена секретарем виконавчого комітету Ясенівської сільської ради.

На думку позивача, вказана довіреність є нікчемною, оскільки його батько, ОСОБА_6 , в момент вчинення вказаного правочину не міг керувати своїми діями та усвідомлювати їх наслідки у зв`язку з психічним захворюванням.

Більше того, у зв`язку з важкою хворобою батька усі його особисті документи знаходились у нього, тому на момент вчинення оспорюваного правочину посадова особа Ясенівської сільської ради не мала можливості перевірити його цивільну дієздатність.

З урахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати недійсною довіреність від 02.08.2018 року, посвідчену посадовою особою Ясенівської сільської ради, якою ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 діяти від його імені та представляти його інтереси.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2019 року позовну заяву було повернуто заявнику у зв`язку з невиконанням ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, не усуненням недолків позовної заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначив, що він виконав вимоги ухвали від 15.03.2019 року про залишення позовної заяви без руху, оскільки усунув недоліки позовної заяви шляхом уточнення позовних вимог. Просив залишити без розгляду позовні вимоги до Ясенівської сільської ради, оскільки відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

На думку апелянта належним відповідачем у справі є ОСОБА_2 , предметом позову - визнання недійсною довіреності, яка зазначена ним в позовній заяві виключно до одного відповідача, ОСОБА_2.

Розгляд справи колегією апеляційного суду проведений в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Вирішуючи питання про повернення позовної заяви суд першої інстанції порушив норми процесуального права, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з урахуванням наступних обставин.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.03.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 про визання недійсною довіреності було залишено без руху, надано строк для виправлення недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали.

Як вказав суду в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позивачу необхідно зазначити зміст позовиних вимог щодо кожного з відповідачів.

03.04.2019 року позивач звернувся до суду із клопотанням про усунення недоліків та подав виправлену позовну заяву.

Ухвалою від 09.04.2019 року суд визнав позовну заяву неподаною та повернув позивачу. Повертаючи позовну заяву суд дійшов висновку про те, що позивач вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконав, недоліки не виправив, оскільки в уточненій позовній заяві ОСОБА_1 вказав відповідачем особу, до якої не заявив жодних позовних вимог.

Висновки суду першої інстанції є помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» суд зазначив, що «частина 1 статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права» (Bellet v. France, 04/12/1995, Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

У справі ЄСПЛ «Ґолдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 року суд встановив, що одним із аспектів права на звернення до суду є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (серія А № 18, п.п. 25, 34).

Як свідчить позиція Суду у зазначених справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання.

Особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати таке право без будь-яких перепон чи ускладнень.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Висновок суду про те, що незазначення позивачем позовних вимог до відповідача є підставою для повернення позовної заяви є помилковим, таким, що не узгоджується з гарантованим кожному правом на доступ до суду для захисту прав, свобод чи законних інтересів, яке повинно бути реалізоване відповідно до порядку встановленого цивільним процесуальним законодавством України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Колегія суддів приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про визнання недійсною довіреності відповідає статтям 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту.

Так, ОСОБА_1 у позовній заяві сформулював свої вимоги щодо предмета спору, навів обґрунтування щодо необхідності визначення сторонами даної справи сторін спірного правочину.

Відповідно до п. 1 ч. 1, 2 ст. 189 ЦПК України одним із завдань підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше (п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України).

Таким чином, визначення предмета спору, характеру спірних правовідносин, позовних вимог, складу учасників судового процесу, а також уточнення позовних вимог відбувається на стадії підготовчого провадження (під час підготовчого засідання).

Таким чином посилання суду на те, що позивачем не зазначено, які позовні вимоги безпосередньо стосуються відповідача - є необґрунтованим. В позовній заяві визначено відповідача та зазначено зміст позовних вимог, які, відповідно, стосуються цього відповідача.

Враховуючи допущені судом порушення вимог процесуального закону, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2019 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Ясенівська сільська рада, ОСОБА_6 , про визнання недійсною довіреності, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Судді Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова