Справа № 182/1654/15-ц
Провадження № 2/0182/325/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2019 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рибакової В.В., при секретарі Гавриленко І.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача - ОСОБА_3 ., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16.03.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1-2), посилаючись на наступні обставини.

29.12.2001 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого вони мають малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.12.2009 року шлюб між ними був розірваний. Вони проживають окремо. Дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Інших стягнень з нього не проводиться. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання дочки до досягнення нею повноліття.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.03.2015 року по вказаній позовній заяві було відкрито провадження у відповідності до ст.122 ЦПК України (в редакції, яка діяла на той час) (а.с.14).

12.05.2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області по цивільній справі № 182/1654/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено; стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ, аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на його користь в особі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Нікополя Дніпропетровської області, щомісячно, починаючи з 16.03.2015 року та до повноліття дитини; стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.17,18).

15.12.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій редакції.

Згідно п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 26.09.2018 року по цивільній справі №182/1654/15-ц, провадження 2-п/0182/46/2018 заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення суду від 12.05.2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів було залишено без руху, оскільки заява була подана з порушенням п.4 ч.2 ст.285, ч.7 ст.285 ЦПК України (а.с.34).

Ухвалою суду від 19.10.2018 року по цивільній справі №182/1654/15-ц, провадження №2-п/0182/46/2018 заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення суду від 12.05.2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів повернуто заявнику (а.с.39).

Ухвалою суду від 20.11.2018 року (а.с.62,63) заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення суду від 12.05.2015 року по справі № 182/1654/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задоволено; поновлено ОСОБА_4 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 12.05.2015 року ухваленого у справі № 182/1654/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів; скасувано заочне рішення від 12.05.2015 року ухвалене у справі № 182/1654/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що пояснення надасть її представник. Однак, надала суду додаткові пояснення про те, що до звернення нею до суду з даним позовом відповідач десь чотири або п`ять разів надавав грошові кошти, тому вона не заперечує проти копії чеку представленого відповідачем. Вказала, що після подання позову відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. Після розірвання шлюбу з відповідачем вона інший шлюб не укладала, дочку їй допомагають утримувати її сестра та батьки.

Представник позивача ОСОБА_6 .В. у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити повністю. Суду пояснила, що позивач зверталася до відповідача за допомогою по утриманню дитини. Відповідач такої допомоги не надав та сказав їй звернутися до суду. Посилання відповідача на те, що його мати є інвалідом та у нього є інша дитина не є підставою для стягнення аліментів у меншому розмірі, так як у матері відповідача робоча група інвалідності, доказів того, що вона перебуває на утриманні відповідача не надано. Також немає доказів того, що інша дитина перебуває на утриманні відповідача.

Представник відповідача Федотов ОСОБА_7 . ОСОБА_8 . у судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що відповідач згодний сплачувати аліменти, проте у меншому розмірі ніж просить позивач, а саме погоджується на 1/6 частину. Пояснив, що відповідач тривалий час не може влаштуватися на роботу, його заробіток є мінливим. Вказав, що позивач створила нову сім`ю, а тому підтримка з боку теперішнього чоловіка позивача має розповсюджуватися і на дитину. Під час перебування дитини у батька на відпочинку, батько піклувався про дитину, витрачав кошти. Зазначив, що відповідач не має підтверджень того, що він надав матеріальну допомогу дитині. У наявності чек, копію якого додано до матеріалів справи. Крім того, відповідач вважав, що у позивача були в наявності кошти від бізнесу на який вкладала кошти під час спільного проживання та від квартири, тому позивач могла на ці кошти утримувати і себе і дитину. Нотаріально сторони не оформили того, щоб ці кошти пішли в рахунок аліментів.

Вислухавши позивача, її представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК (в редакції закону 2004 року), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Судом встановлено, що між сторонами наявний спір, що виник з сімейних відносин щодо аліментних зобов`язань.

Між сторонами 29.12.2001 року був зареєстрований шлюб, від якого вони мають одну малолітню дитину дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8,9). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.12.2009 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.10). Сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачем, перебуває на її утриманні (а.с.11), що не оспорювалось в судовому засіданні.

Представником відповідача в обґрунтування заперечень проти позову в частині розміру аліментів, на підтвердження того, що у відповідача на утримання перебуває мати, надано копію паспорта, ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_9 , копію пенсійного посвідчення, копію довідки МСЕК (а.с.50-55). З копії паспорту вбачається, що згідно штампу Жовтоводського міського відділу УМВС України, ОСОБА_9 зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.50-51). З копії пенсійного посвідчення ОСОБА_9 № НОМЕР_1 від 12.06.2014 року, Серія НОМЕР_2 (а.с.53) вбачається, що вид пенсії по інвалідності, 3 група загальне захворювання по опорно-руховому апарату, термін дії довічно. Вказане також вбачається з копії довідки МСЕК Серія 10 ААБ № 650438 (а.с.54,55), в якій також зазначено, що техніком-технологом працювати може (а.с.54,55).

Доказів того, що ОСОБА_9 є матір`ю відповідача не надано, проте вказані обставини не оспорювались позивачем в судовому засіданні. ОСОБА_9 має 3 групу інвалідності, яка є робочою, та отримує пенсію по інвалідності. Жодних доказів на підтвердження того, що матір відповідача перебуває на його утриманні суду представлено не було. Тому суд вважає, що відповідачем не доведено факт того, що на його утриманні перебуває матір.

Також в обґрунтування заперечень проти позову в частині розміру аліментів, представником відповідача надано копію свідоцтва про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.83), з якої вбачається, що батьками дитини записані: батько ОСОБА_11 ОСОБА_4 , мати ОСОБА_12 . Однак, доказів того, що малолітній ОСОБА_13 перебуває на утриманні відповідача, суду не надано. Доказів того, що відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_12 або проживає разом з нею та дитиною ОСОБА_10 однією сім`єю, має їх на утриманні, суду також не надано. Тому суд вважає, що відповідачем не доведено факт того, що на його утриманні перебуває ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У матеріалах справи наявна копія чеку (а.с.56), згідно якого 28.05.2013 року (до подачі даного позову) на ім`я позивача було перераховано 500,00 грн., позивач своїх сумнівів щодо даного доказу не висловила. Будь-яких інших доказів на підтвердження надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дочки суду представлено не було. Тому суд приходить до висновку, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дочки ОСОБА_14 .

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. Посилання представника відповідача на те, що на утриманні відповідача перебуває мати та син свого підтвердження в судовому засіданні не знайшло. Тому підстав для стягнення аліментів в меншому розмірі, ніж просить позивач, судом не встановлено.

При таких обставинах, суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу позивачу, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,141,259,263-265,268,354,430, п.9,п.п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 180-183,191 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_4 (РНОКПП- НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), про стягнення аліментів на дитину задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на її користь в особі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Нікополь Дніпропетровської області, щомісячно, починаючи з 16.03.2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Рибакова