Провадження №22-ц/801/1251/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач :Голота Л. О.
УХВАЛА

16 травня 2019 рокуСправа № 127/23887/14-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Голоти Л.О.,

вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2017 року у цивільній справі № 127/23887/14-ц за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2019 року.

Ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.

Апеляційна скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту апеляційної скарги, передбаченим приписами статті 356 ЦПК України.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників. Велика Палата Верховного Суду переконана, що використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Зі змісту апеляційної скарги видно, що ОСОБА_1 неодноразово в апеляційній скарзі нецензурно, використовуючи лайливі слова, характеризував суддів місцевого та апеляційного суду та їх роботу.

Суд апеляційної інстанції вважає такі дії заявника виявом неповаги до суду й інших учасників процесу та констатує, що подання такої апеляційної скарги є зловживанням ним його процесуальним правом, невиконанням обов`язку керуватися завданням цивільного судочинства.

Враховуючи вище викладене, апеляційну скаргу слід повернути ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України.

Водночас, повернення апеляційної скарги не позбавляє заявника за наявності підстав, права подати апеляційну скаргу добросовісно користуючись цим правом, тобто, керуючись завданням цивільного судочинства, не використовуючи нецензурну лексику, виявляючи повагу до суду, учасників судового процесу та виконуючи інші вимоги чинного законодавства.

Керуючись статтями 44, 357 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2017 року у цивільній справі № 127/23887/14-ц за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості повернути особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя Підпис Л. О. Голота

Згідно з оригіналом

Суддя Л. О. Голота