ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року м. Чернівці

справа № 723/1978/17

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Ковальчук Н.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

учасники справи

позивач ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4 , ОСОБА_5

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 , приватний нотаріус Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Хоміцька Наталія Георгіївна, приватний нотаріус Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан Віра Данилівна

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 8 лютого 2019 року, головуючий у першій інстанції Яківчик І.В.,

встановила:

ОСОБА_3 у липні 2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 , ОСОБА_5 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Хоміцької Н.Г., приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. про визнання договору недійсним.

Справа №723/1978/17 Головуючий у 1 інстанції Яківчик І.В.

Провадження №22-ц/822/416/19 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Зазначала про намір здійснити продаж житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Вказувала на досягнення домовленості з ОСОБА_7 щодо купівлі-продажу житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

З метою здійснення ОСОБА_7 сплати грошових коштів за майно вчинила довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. 23 серпня 2016 року, якою уповноважила ОСОБА_7 представляти її інтереси.

Посилаючись на те, що домовленості щодо надання ОСОБА_7 повноважень на здійснення продажу майна не було, приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. не було роз`яснино зміст довіреності, не володіє українською мовою, не читає, зазначала про введення її в оману.

ОСОБА_7 , діючи від імені ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , посвдчений приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Хоміцькою Н.Г. 29 вересня 2016 року.

Вказує, що договором між ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 купівлі-продажу житлового будинку, посвдченим приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Хоміцькою Н.Г. 29 вересня 2016 року, визначена ціна в сумі 32950 грн., яка не відповідає ринковій вартості майна, оплату за майно не надано.

Просила визнати довіреність, вчинену ОСОБА_3 , яка посвідчена приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. 23 серпня 2016 року, договір між ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 купівлі-продажу житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , посвдчений приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Хоміцькою Н.Г. 29 вересня 2016 року, недійсними, скасувати державну реєстрацію.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 8 лютого 2019 року у позові ОСОБА_3 відмовлено.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 8 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати довіреність, вчинену ОСОБА_3 , яка посвідчена приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. 23 серпня 2016 року, договір між ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 купівлі-продажу житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , посвдчений приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Хоміцькою Н.Г. 29 вересня 2016 року, недійсними.

Зазначала про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що домовленості щодо надання ОСОБА_7 повноважень на здійснення продажу майна не було, приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. не було роз`яснено зміст довіреності, не володіє українською мовою, не читає, отже, була введена в оману.

Також договором між ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 купівлі-продажу житлового будинку, посвдченим приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Хоміцькою Н.Г. 29 вересня 2016 року, визначена ціна в сумі 32950 грн., яка не відповідає ринковій вартості майна, оплату за майно не надано, правочин вчинений без реального настання наслідків.

Посилалася на те, що розписку від 22 серпня 2016 року про отримання від ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 150000 грн. не підписувала.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Колегія суддів важає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_7 , ОСОБА_5 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Хоміцької Н.Г., приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. про визнання договору недійсним, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1,3 ст.203, ч.1 ст.204, ч.1, ч.1 ст.215, ст.237, ч.1,3 ст.244, ч.1 ст.245 ЦК України та дійшов висновку про відсутність підстав для визнання довіреності, вчиненої ОСОБА_3 , посвідченої приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. 23 серпня 2016 року, договір між ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 купівлі-продажу, посвдченого приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Хоміцькою Н.Г. 29 вересня 2016 року, недійсними.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про недоведеність вчинення ОСОБА_3 правочину під впливом обману, особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними, не володіння ОСОБА_3 українською мовою, не отримання ОСОБА_3 оплати за майно, висновки експертизи Чернівецького Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 24 липня 2018 року №804-к щодо виконання ОСОБА_3 в розписці від 23 вересня 2016 року рукописних записів та підпису від імені ОСОБА_3

Водночас судом першої інстанції встановлено, що довіреність, вчинена ОСОБА_3 , посвідчена приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. 23 серпня 2016 року, не містить ознак нікчемності.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 8 лютого 2019 року наведеним вимогам відповідає.

Відповідно до правила, встановленого ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у п.3 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1 ЦПК та з урахуванням положення ч.4 ст.10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

За змістом статей 43 та 49 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову

При цьому згідно зі п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Відповідно до правил, встановлених п. 3 ч.2 ст.197 ЦПК України, суд заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них.

За змістом абз1, 4 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить

керуватися при вирішенні спору.

Предметом позову ОСОБА_3 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є визнання довіреності, вчиненої ОСОБА_3 , посвідченої приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. 23 серпня 2016 року, договору між ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 купівлі-продажу, посвдченого приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Хоміцькою Н.Г. 29 вересня 2016 року, недійсними, скасування державної реєстрації.

Підставою позову, тобто обставинами, якими ОСОБА_3 обґрунтовувала позовні вимоги, зазначала вчинення правочину під впливом обману, не роз`яснення приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. змісту довіреності, не володіння українською мовою, визначення договором між ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 купівлі-продажу житлового будинку, посвдченим приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Хоміцькою Н.Г. 29 вересня 2016 року, ціни в сумі 32950 грн., яка не відповідає ринковій вартості майна, не надання оплати за майно.

При цьому ОСОБА_3 . правовою підставою визначалися положення ч.1 ст.203, ч.1, 2, 3 ст.215, ч.1 ст. 225 ЦК України.

У такому разі саме по собі посилання ОСОБА_3 на норми ч.1 ст.203, ч.2 ст.215, ч.1 ст.225 ЦК України не є підставами позову.

Водночас обгрунтування ОСОБА_3 вимог обставинами відсутності домовленості щодо надання ОСОБА_7 повноважень на здійснення продажу майна, не роз`яснення приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. змісту довіреності, не володіння українською мовою, зводиться до вчинення правочину під впливом помилки, яка полягає у неправильному розумінні обставин щодо прав та обов`язків повіреного ОСОБА_7 , які мають істотне значення.

Звертає на себе увагу, що ОСОБА_3 одночасно заявлено про визнання довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. 23 серпня 2016 року, недійсною з двох самостійних взаємовиключних підстав (статей 229 та 230 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

На підставі ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. п.5 постанови від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Визнання правочину недійсним з огляду на його вчинення всупереч вільному волевиявленню особи передбачено, зокрема, положеннями ст.ст.229-233 ЦК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.19 постанови від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних прав про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона правочину заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину другою стороною, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно роз`яснень, наданих у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення

обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману

повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо

мотивів правочину не має істотного значення.

Норми статті 230 ЦК не застосовуються щодо односторонніх правочинів.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» норми статті 230 ЦК України не застосовуються щодо односторонніх правочинів.

За змістом ч.3 ст.202 ЦК України одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила.

Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб, лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Довіреність же як один із способів представництва дає можливість або зобов`язує представника вчинити в майбутньому правочин від імені особи, яку представляють ( частина перша статті 237 ЦК України).

Довіреністю визнається письмове повноваження, яке видає одна сторона (довіритель) іншій (представнику) для представництва перед третіми особами.

Довіреність - це односторонній правочин, що фіксує межі повноважень представника, який діючи на підставі довіреності, створює права та обов`язки безпосередньо для довірителя.

Отже, довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. 23 серпня 2016 року, за своєю правовою природою є одностороннім правочином.

Тому довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. 23 серпня 2016 року, не може бути визнана недійною з підстав, передбачених статтею 230 ЦК України.

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_3 , на які є посилання в апеляційній скразі, щодо неповного з`ясування обставин відсутності домовленості щодо надання ОСОБА_7 повноважень на здійснення продажу майна, не роз`яснення приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. змісту довіреності, не володіння українською мовою, тобто вчинення правочину під впливом помилки, яка полягає у неправильному розумінні обставин щодо прав та обов`язків повіреного ОСОБА_7 , які мають істотне значення.

Статтею 229 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Під помилкою слід розуміти таке неправильне сприйняття стороною істотних умов угоди, що вплинуло на її волевиявлення.

Отже, правочин, який вчинено під впливом помилки, є недійсним оскільки волевиявлення особи не відповідає її справжньому наміру.

Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229

ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину.

Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину

недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а

також що вона має істотне значення.

Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання

або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після

виконання хоча б однією зі сторін зобов`язань, які виникли з

правочину, і не пов`язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не

має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі

від вчиненого правочину.

Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи

неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для

визнання правочину недійсним.

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У матеріалах справи відсутні докази того, що довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. 23 серпня 2016 року, не відповідає волевиявленню ОСОБА_3 в частині визначення прав та обов`язків повіреного ОСОБА_7 на розпорядження, в тому числі продаж житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Відповідно до cт.44 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину Встановлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині.

На підставі глави 6 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 N 296/5 та зареєстрованого Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 року за N282/20595, нотаріус зобов`язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у заперечень щодо кожної з умов правочину.

Статтею 15 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що мова нотаріального діловодства визначається статтею 16 Закону України "Про засади державної мовної політики», згідно якої нотаріальне діловодство в Україні здійснюється державною мовою. Якщо особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не володіє державною мовою, за її заявою тексти оформлюваних документів мають бути перекладені нотаріусом або перекладачем мовою, якою вона володіє.

Пунктом 10 Глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 N 296/5 та зареєстрованого Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 року за N282/20595, визначено, якщо особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не знає мови, якою ведеться нотаріальне діловодство, тексти оформлюваних документів мають бути перекладені їй нотаріусом або перекладачем у письмовій або усній формі, про що зазначається в посвідчувальному написі. Особа, що не володіє мовою, якою виготовлений документ, підписується тією мовою, якою вона володіє.

За змістом довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. 23 серпня 2016 року, правочин складено українською мовою.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є громадянином України й володіє українською мовою.

Наведене стверджується приєднаними до матеріалів справи заявою ОСОБА_3 , договором між кредитною спілкою «Скарбниці» та варвар В .І . кредиту від 9 серпня 2017 року №5766, договором між ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. 11 вересня 2015 року, договором між між ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. 11 вересня 2015 року, договором між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» та ОСОБА_3 на відкриття карткового рахунку від 27 листопада 2007 року №015-25898-271107 (а.с.120-129), висновки експертизи Чернівецького Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 24 липня 2018 року №804-к щодо виконання ОСОБА_3 в розписці від 23 вересня 2016 року рукописних записів та підпису від імені ОСОБА_3 (а.с.164-167).

Отже, посилання ОСОБА_3 на не ознайомлення з текстом довіреності перед її підписанням внаслідок не роз`яснення приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. змісту довіреності, не володіння українською мовою свідчить про помилку внаслідок власного недбальства, яка не є підставою для

визнання правочину недійсним.

Ураховуючи наведене висновки суду першої інстанції про недоведеність наявності обставин, які вказують на помилку, неправильне сприйняття ОСОБА_3 прав та обов`язків повіреного ОСОБА_7 , відповідають обставинам справи.

Відповідно наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 про визнання довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. 23 серпня 2016 року недійсною.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною першою статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (стаття 239 ЦК України).

Відповідно до статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

ОСОБА_7 , діючи від імені ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , посвдчений приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Хоміцькою Н.Г. 29 вересня 2016 року.

ОСОБА_3 вчинено довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. 23 серпня 2016 року, за змістом якої уповноважено повіреного ОСОБА_7 на розпорядження, в тому числі продаж житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Відтак, при укладенні ОСОБА_7 , діючи від імені ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 договору купівлі-продажу житлового будинку, посвдченого приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Хоміцькою Н.Г. 29 вересня 2016 року, повірена особа ОСОБА_7 діяв в межах наданих йому довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. 23 серпня 2016 року, повноважень.

За таких обставин підстав для визнання договору між ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 купівлі-продажу житлового будинку, посвдченого приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Хоміцькою Н.Г. 29 вересня 2016 року, недійсним немає.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_3 на не отримання оплати за договором між ОСОБА_7 , який діє від імені ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 купівлі-продажу житлового будинку, посвдченого приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Хоміцькою Н.Г. 29 вересня 2016 року, визначення ціни, яка не відповідає дійним риночним цінам.

За загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним.

На підставі ч.3 ст.692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

У абз.4 п.7 постанови від 6 листопада 2009 року №7 «Про судову практику розгляду цивільних справах про визнання правочинів недійсними» Пленум Верховного Суду України також роз`яснив, що судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобво`язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. У разі якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків (частина перша статті 216 ЦК).

У частині 1 ст. 632 ЦК України визначено, що ціна у договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Ціна товару за договором купівлі-продажу визначається відповідно до домовленості сторін (ст. 691 ЦК України).

Відповідно до довіреності, вчиненої ОСОБА_3 , посвідченої приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Коржан В.Д. 23 серпня 2016 року, уповноважено повіреного ОСОБА_7 на розпорядження, в тому числі продаж за ціною та на умовах на його розсуд житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 .

У матеріалах справи відсутні докази невиконання зобов`язання за договором між ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 купівлі-продажу житлового будинку, посвдченим приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Хоміцькою Н.Г. 29 вересня 2016 року, щодо здійснення оплати.

За змістом абз.2 п.12 постанови Пленум Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №7 «Про судову практику розгляду цивільних справах про визнання правочинів недійсними» необхідно звернути увагу судів, що зі змісту абзацу другого частини першої статті 218 ЦК не може доводитися

свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину

або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а

також виконання зобов`язань, що виникли з правочину. Випадки, коли

свідчення свідків допускаються як засіб доказування факту вчинення

правочину, у ЦК визначені прямо (частина друга статті 937, частина

третя статті 949 ЦК).

Ззідно пунку 4 договору між ОСОБА_3 , від імені якої діє ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 купівлі-продажу житлового будинку, посвдченого приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Хоміцькою Н.Г. 29 вересня 2016 року, продаж за домовленістю сторін здійснюється за 32950 грн., які отримані представником продавця до оформлення договору (а.с.33-34).

З огляду на наведене судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1ст. 375 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 8

лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 20 травня 2019 року.

Головуючий - підпис (Половінкіна Н.Ю.)

Судді - підписи (Кулянда М.І., Одинак О.О.)

З оригіналом згідно: