Справа № 149/801/19
Провадження №2/149/365/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.05.2019 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільник цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку із земельною ділянкою в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом про визнання права власності на частину житлового будинку із земельною ділянкою в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 належав на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0.0632 га, що знаходиться за цією ж адресою. ОСОБА_3 є матір`ю позивача, а відповідач по справі - рідною його сестрою. Житловий будинок, що належав на праві приватної власності ОСОБА_3 розділений на дві половини, в одній проживає позивач, а в іншій - відповідач по справі. Для уникнення непорозумінь матір`ю позивача, 20.04.2012 року було складено заповіт, яким житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 вона заповіла в частинах: ОСОБА_2 - 57% та ОСОБА_1 - 43%. Проте, в 2012 році за згодою усіх членів родини, було прийнято рішення про те, що частину житлового будинку із земельною ділянкою, що складає 42/100 і яку використовує відповідач, ОСОБА_3 подарує їй, а свою частину позивач оформить в порядку спадкування вже після смерті матері. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилась спадщина на 58/100 частин житлового будинку із земельною ділянкою по АДРЕСА_1 . У визначений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, проте там дізнався, що заяву про прийняття спадщини подала також і його сестра, а тому він вимушений звертатися до суду для захисту своїх порушених прав.

В судове засідання учасники не з`явились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує. Відповідач заявлені вимоги визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про право власності (копія на а.с. 7) та свідоцтва про право на спадщину (копія на а.с. 21) ОСОБА_3 належав на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_2 , а згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 26.05.2008 року на праві приватної власності належала також і земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0.0632 га (копія на а.с. 18). 20.04.2012 року власницею було складено заповіт, яким житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 вона заповіла в частинах: ОСОБА_2 - 57% та ОСОБА_1 - 43% (копія на а.с. 9). Згідно договору дарування від 08.11.2012 року ОСОБА_3 передала безоплатно у власність ОСОБА_2 42/100 частини житлового будинку , що по АДРЕСА_1 (копія на а.с. 12). Відповідно до договору дарування від 08.11.2012 року ОСОБА_3 передала безоплатно у власність ОСОБА_2 42/100 частини земельної ділянки, площею 0.0632 га у межах згідно з планом, розташованої по АДРЕСА_1 (копія на а.с. 15). Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла (копія на звороті а.с. 58), спадкоємцями після її смерті є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які проживали разом із спадкодавцем, а тому вважаються такими, що спадщину прийняли (копія на а.с. 61).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так як з матеріалів справи вбачається, що заповіт, складений ОСОБА_3 на момент її смерті не змінено і не відмінено, сторони по справі спадщину за заповітом після смерті матері прийняли , так як постійно із нею проживали на момент її смерті, а тому суд приходить висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог та визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на 43/100 частин житлового будинку з господарськими спорудами та 43/100 частин земельної ділянки, площею 0.0632 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належали на праві власності ОСОБА_3 на момент її смерті. Підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно в розмірі 58/100 частини нерухомого майна, суд не вбачає, оскільки це не відповідає волі спадкодавця, а відповідачем дії по відмові від прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, не вчинялись. Також суд не приймає визнання позову відповідачем, оскільки це суперечить законодавству.

Керуючись ст. ст. 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на 43/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та 43/100 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0.0632 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належали на праві власності ОСОБА_3 на день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Робак М. В.