ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1367/19
Провадження № 2/210/1145/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"23" квітня 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Хлистуненко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суд з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві. В обґрунтування позовних вимог вказує те, що 01.09.2000 року на підприємстві відповідача під час виконання трудових обовязків слюсаря ремонтника загинув її чоловік ОСОБА_3 Відповідно до акту, нещасний випадок, який стався з її чоловіком визнаний таким, що пов'язаний з виробництвом. Внаслідок смерті чоловіка вона позбавлена можливості отримувати від нього піклування та турботу, матеріальну допомогу, допомогу у вихованні сина. Тому, просить суд стягнути з відповідача суму моральної шкоди у звязку зі смертю чоловіка в розмірі 192100,00 гривень, без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обовязкових платежів.

Ухвалою від 19.03.2019 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ОСОБА_4 ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» ОСОБА_5 надала суду відзив на позовну заяву в якому просила суд відмовити в задоволені позову в повному обсязі з наступних підстав. Події, які стали підставою звернення до суду позивача мали місце 01.09.2000 року, тобто до набрання чинності ЦК України, а тому до вказаних правовідносин не може бути застосовано вимоги діючого ЦК України. Відповідно до норм ЦК УРСР в редакції 1963 року, в разу смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, відзив представника відповідача на позовну заяву вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, та відповідачем не оспорюється, що 01.09.2000 року, внаслідок нещасного випадку на виробництві, під час виконання трудових обовязків на Криворізькому державному гірничому-металургійному комбінаті «Криворіжсталь» (правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг») загинув ОСОБА_3, про що відповідачем складено ОСОБА_4 №58 нещасного випадку, що стався 01.09.2000 року о 11-40 годині (а.с. 4-8).

Крім того встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 18.06.1994 року є дружиною загиблого ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ №269427, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Софіївської райдержадміністрації Дніпропетровської області, актовий запис №39 (а.с. 9).

ОСОБА_4 №58 про нещасний випадок, що стався 01.09.2000 року о 11-40 годині (форма Н-1) 01.09.2000 року слюсар-ремонтник ОСОБА_3 в складі бригади із 6 чоловік, під керівництвом майстра ОСОБА_6, виконував роботу по розтягуванню рейок на галереї моста рудного-грейферного перевантажувача №6 та встановленню їх на місці демонтованих. До обіду бригадою були розтягнуті на лівій балці моста 5 рейок. Після обіду на правій балці було розтягнуто дві рейки і пересовували третю. Об 11.40 год. зі слів свідків, ОСОБА_3 відстебнув карабін запобіжного пояса від страховочного фала, після цього став поправляти третю рейку ломом та втративши рівновагу впав з висоти 28,8 м. При цьому отримав ушкодження несумісні з життям.

За загальним правилом про дію нормативно-правового акту в часі до кожної події, факту чи відносин застосовується той нормативно-правовий акт, який був чинним на момент, коли вказана подія, факт чи відносини мали місце (ст. 58 Конституції України).

Як розяснив Пленум Верховного Суду України, відповідно в п. 5 Постанови «Про судову практику в правах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, оскільки питання про відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі зясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодуванню моральної шкоди у цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

ОСОБА_4 зі ст.ст.440, 440-1 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин), шкода, спричинена особі чи майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному об'ємі особою, яка завдала шкоди. Моральна шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини.

При цьому, відповідно до ст.441 ЦК УРСР, організація повинна відшкодувати шкоду, заподіяну з вини її працівників під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків.

ОСОБА_4 зі ст.450 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), організації, діяльність яких пов'язана з підвищеною небезпекою для оточуючих, зобов'язані відшкодувати шкоду, спричинену джерелом підвищеної небезпеки.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.456 ЦК УРСР в разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

ОСОБА_4 з ч.1,3 ст. 13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобовязаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників в галузі охорони праці.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Також, у відповідності до вимог, що випливають з порушення особистих немайнових прав, строки позовної давності згідно ст.83 ЦК України УРСР 1963 року не застосовуються. Дана норма також регламентується п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень та у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_7 до відповідача є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Свої моральні страждання, повязані зі смертю чоловіка на виробництві позивач оцінює в розмірі 192100,00 гривень.

Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р., з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Відтак, суд, враховуючи конкретні обставини по справі, моральні страждання позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача, яка втратила турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що сума компенсації спричиненої позивачеві моральної шкоди має бути стягнута в розмірі 100000,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» на користь держави судовий збір у розмірі 1000,00 гривень.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 15, 16, 1167, 1168 ЦК України, ст. 153 КЗпП України, ст. ст. 4, 12, 23, 76, 141, 247, 258, 259, 263 265, 274, 275, 278, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1, , на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН 281512602, в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю чоловіка на виробництві в розмірі 100000,00 (сто тисяч) гривень без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обовязкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1, , на користь держави судовий збір в розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень.

Решту частину позовних вимог залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 23 квітня 2019 року.

Суддя: О. В. Хлистуненко