Провадження №: 2/752/1177/19
16.04.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінекс Капітал» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, -
19.12.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 42 063, 98 грн., судовий збір у розмірі 1 600, 00 грн.
ТОВ «ФК «Фінекс Капітал» повідомило суду, що заявлені ТзДВ «СТ «Домінанта» позовні вимоги до ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за відсутності представника позивача, у випадку неявки у судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі доказів наявних у матеріалах справи.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями до суду не звертьався, відзив на позов не подав.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 03.07.2017 року о 13 год. 30 хв. на вулиці Тульчинській, 7 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля "VW", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Транспортний засіб марки «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 5-6).
Транспортний засіб марки "VW", д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засабу серії НОМЕР_4 (а.с. 8).
14.03.2017 року між ТДВ «СТ «Домінанта» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування транспортного засобу АК № 3928278. Відповідно до якого було застраховано автомобіль «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1 . Франшиза становить 1 000, 00 грн. (а.с. 4).
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди належний потерпілому ОСОБА_3 автомобіль отримав механічні пошкодження, а потерпілому, як власнику транспортного засобу, завдано збитки, розмір яких згідно Звіту № 68-D/33/2 від 19.07.2017 року, становить 79 518, 51 грн. (а.с. 14-20).
На виконання умов зазначеного договору на рахунок ОСОБА_3 було перераховано 42 063, 98 грн., що підтверджують платіжне доручення № 9417 від 17.10.2017 року та платіжне доручення № 9375 від 12.10.2017 року (а.с. 11).
26.10.2017 року ТДВ «СТ «Домінанта» на адресу ОСОБА_1 було направлено регресну вимогу № 2866 від 26.10.2017 року з проханням в досудовому порядку, в строк до семи днів з дня отримання претензії, здійснити погашення боргу на рахунок ТДВ «СТ «Домінанта» у розмірі 42 063, 98 грн. (а.с. 10).
02.04.2018 року між ТДВ «СТ «Домінанта» та ТОВ «ФК «Довіра» було укладено договір фінансування під відступлення права грошової вимоги (факторинг) № 02-04/2018 від 02.04.2018 року (а.с. 40-41).
03.04.2018 року між ТОВ «ФК «Довіра» та ТОВ «ФК «Фінекс Капітал» було укладено договір фінансування під відступлення права грошової вимоги (факторинг) № 03-04/2018 від 03.04.2018 року та затверджено Акт прийому-передачі прав вимоги та документів до Договору № 03-04/2018 фінансування під відступлення права грошової вимоги (факторинг) від 03.04.2018 року (а.с. 42-43,44).
Відповідно до правил ст. 82 ЦПК наявність винних дій ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 03.07.2017 року, є доведеною, та не підлягає доказуванню. Крім того, зазначеною постановою встановлено, що ОСОБА_1 03.07.2017 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, керував автомобілем Ніссан д.н.з. НОМЕР_6 , в місті Києві по вул. Тульчинська, 7, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди з місця скоєння поїхав, чим порушив п. 2.10 ПДР України.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Згідно п.п. 33.1.4 п.33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лдікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі, а п.п. 38.1.1. «в» пункту 38.1 ст. 38 цього ж Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він самовільно залишив місце пригоди
Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відповідно до ч.6 ст.261 ЦК України за регресними зобов`язаннями позовна давність для звернення до суду встановлюється тривалістю в три роки та починається від дня виконання основного зобов`язання (в даному випадку з моменту виплати суми страхового відшкодування).
За інформацією позивача, на день звернення до суду з позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, відповідачем відшкодування не сплачено.
Наразі, приймаючи до уваги, що ТзДВ «СТ «Домінанта» виконало свої зобов`язання за укладеним зі страхувальником ОСОБА_1 договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу - автомобіля «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1 сплативши страхове відшкодування потерпілому ОСОБА_3 в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 03.07.2017 року з вини ОСОБА_1 , який залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, а відтак має обов`язок відшкодувати страховику сплачене страхове відшкодування в порядку регресу.
Позивач просить суд стягнути з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 42 063, 98 грн., судовий збір у розмірі 1 600, 00 грн.
Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.
З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача ОСОБА_1 у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України у розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» за вимоги, що були предметом вирішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 280, 281 ЦПК України, суд -
позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінекс Капітал» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення виготовлено 14.05.2019 року.

Суддя К.Г. Плахотнюк