Справа № 297/661/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря Вейг А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 500 гривень щомісячно на аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, зазначивши, що згідно до рішення Берегівського районного суду від 28.11.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано та стягнуто аліменти в її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Однак, як зазначила позивачка у позовній заяві, цих коштів не вистачає на придбання найнеобхідніших речей та продуктів харчування. Крім того, відповідач працює різноробочим на будівництві, а тому в змозі сплачувати більший розмір аліментів на утримання їх спільної дитини. У зв`язку з наведеним та тим, що збільшився розмір прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років, та враховуючи, що розмір аліментів не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, позивачка просить збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України представник відповідача ОСОБА_2 за ордером - адвокат Лемак Е.М. подав відзив на позов, у якому зазначив, що позивачкою не представлено жодного доказу для збільшення розміру аліментів з 500 гривень до 2000 гривень. Крім того, позивачкою не надано доказів погіршення її матеріального стану або покращення матеріального стану відповідача, тобто доказів про підтвердження доходів у відповідача, оскільки він насправді є непрацюючим. Також, представник відповідача зазначив, що позивачка не займається вихованням дитини та витрачає кошти лише на себе. Крім того, зазначив, що позивачка перешкоджає відповідачу у вільному спілкуванні з дитиною, та відповідач належно сплачував присуджені судом аліменти, про що свідчить довідка Берегівського РВ ДВС. У зв`язку з наведеним та враховуючи, що матеріальний та сімейний стан відповідача не змінився, останній вважав, що підстав для задоволення позову немає (а.с. 22-26).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, у сторін є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Рішенням Берегівського районного суду від 28 листопада 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано та стягнуто аліменти в користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-8).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно довідки Берегівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 06.05.2019 року у відповідача ОСОБА_2 відсутня заборгованість по сплаті аліментів в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісяця, починаючи з 14.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 25).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років встановлений в розмірі з 01 січня 2019 року - 1626 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (тобто на даний час 813 гривні). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (тобто 1626 гривні).

Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Таким чином, у зв`язку із прийнятими змінами у сімейному законодавстві з 28.08.2018 року мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років не може бути меншим ніж 813 грн..

Встановлено, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття збільшилися витрати на утримання сина, якому вже виповнилося чотири роки.

Враховуючи, що позивачці необхідно утримувати неповнолітнього сина, що розмір аліментів стягнутих за рішенням суду від 28.11.2016 року є недостатнім для утримання дитини та він є меншим від мінімального гарантованого розміру, а також те, що позивачка не надала суду доказів спроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі по 2000 гривень щомісячно, а відповідач у відзиві обґрунтував про неспроможність сплати аліментів на утримання сина в сумі 2000 гривень, а саме надав суду докази про те, що заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина призначених рішенням суду в розмірі 500 гривень щомісячно у нього відсутня, суд приходить до висновку, що слід позов слід задовольнити частково, а саме стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання їх малолітнього сина в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 263, 265, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», абз. 4 п. 17, абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ч. 2 ст. 182, ч. 3 ст. 181, ст. 184, ст. 192 СК України,

рішив:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір стягнених аліментів встановлених рішенням Берегівського районного суду від 28.11.2016 року та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки та мешканки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя Гал Л. Л.