Справа № 535/441/19
Провадження № 2/535/223/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Якименко Т.О., при секретарі - Балала Л.В., розглянувши у підготовчому засіданні в смт Котельва Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно та земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі довіреності від 24.05.2018 року, звернулася до суду з позовом до Котелевської селищної ради Полтавської області в якому просить: визнати за позивачкою в порядку спадкування за заповітом право власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку та господарських будівель - погреба (літ.Е), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , і до смерті належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку загальною площею 0,48 га, що знаходиться на території Котельва Котелевської селищної ради, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства, що на підставі державного акту серії НОМЕР_1 , виданий Котелевською селищною радою Котелевського району Полтавської області, 15 жовтня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №686, належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом право власності на 2/3 частини нерухомого майна, яке складається з житлового будинку (літ А-1), житлового будинку (літ. Б-1), та господарських будівель і споруд - сараю (літ. В), сараю (літ. в), сараю (літ. Г), погреба (літ. г), сараю (літ. Ж), гаража (літ. Ж1), вбиральні (літ. И), огорожі №1,2, колонки питної №3, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 і належали ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі спадкування за заповвітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що після смерті її баби - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона є спадкоємцем за заповітом на належне померлій нерухоме майно, що складається з житлового будинку та господарських будівель - погреба (літ.Е), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також спадкоємцем за законом в порядку представлення після смерті матері- ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на належну ОСОБА_2 земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства. Однак отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину на зазначене вище спадкове майно, оскільки позивачкою не надано правовстановлюючі документи на нерухоме майно та витяг із Державного земельного кадастру на земельну ділянку.

Крім того, представником позивачки зазначено, що остання є також спадкоємцем четвертої черги за законом на спадкове майно, що належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину після його смерті позивачка прийняла шляхом постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, але нотаріус також відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не надано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Позивачка вважає, що відсутність у державному кадастрі відомостей щодо належності на праві власності земельної ділянки спадкодавцю, присвоєння земельній ділянці кадастрового номера, та відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, позбавляє її права як спадкоємця за заповітом та за законом отримати у спадщину вказане вище спадкове майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Сідько С.І. подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без їх з позивачкою участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач Котелевська селищна рада Полтавської області подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим відділом РАЦС Котелевського районного управління юстиції в Полтавській області.

Згідно довідки виданої Котелевською селищною радою Котелевського району Полтавської області 02.12.2018 року за № 4874 на день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на час відкриття спадщини проживали: ОСОБА_1 (онука), ОСОБА_6 (чоловік онуки), ОСОБА_7 (правнук).

Факт родинних відносин позивачки ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_3 НОМЕР_4 виданим повторно Котелевським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області від 24.05.2018 року, свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_9 з ОСОБА_10 серії НОМЕР_5 виданим Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області від 03.11.1984 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу ОСОБА_8 з ОСОБА_11 серії НОМЕР_6 виданим повторно відділом РАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області від 27.02.2009 року, свідоцтвом про шлюб позивачки з ОСОБА_6 серії НОМЕР_7 виданим повторно відділом ДРАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області від 11.04.2017 року, свідоцтвом про народження ОСОБА_12 , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №2 від 24.05.2019 року про народження батька позивачки - ОСОБА_13 , та свідоцтвом про одруження ОСОБА_14 з ОСОБА_15 серії НОМЕР_8 виданим Котелевським райбюро ЗАГС від 28.12.1967 року.

За життя ОСОБА_2 було складено заповіт, посвідчений Котелевською державною нотаріальною конторою 18.03.1988 року за № 264, в якому вона заповіла позивачці - ОСОБА_16 житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 серпня 2018 року № 690/02-31 державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори Рой Т.В. позивачці як спадкоємцю за заповітом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначе вище нерухоме майно, оскільки позивачкою не надано нотаріусу правовстановлюючого документа на нерухоме майно.

Згідно довідки виданої ПП ПБТІ "Інвентаризатор" від 20.06.2018 року за № 6037 реєстрація права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ) не проводилась.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 31.05.2018 року №2618, житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Котелевською седищною радою Полтавської області 15.11.1976 року.

Крім того, до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 та не охоплене заповітом входить земельна ділянка загальною площею 0,48 га, що знаходиться на території смт Котельва Котелевської селищної ради, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства, та належала ОСОБА_2 на підставі державного акту серії НОМЕР_1 , виданого Котелевською селищною радою Котелевського району Полтавської області, 15 жовтня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №686. Проте зазначене свідоцтво втрачено спадкодавцем, і відповідно до довідки Котелевської селищної ради Полтавської області від 24.07.2018 року №02-37/530 отримати дублікат свідоцтва не має можливості.

Зазначена земельна ділянка не була охоплена заповітом, тому позивачка здійснює спадкування як спадкоємець за законом.

Для належного оформлення своїх спадкових прав, позивачка звернулася до Котелевської державної нотаріальної контори, однак їй було повідомлено, що нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку, та за заповітом на спірне нерухоме майно, оскільки позивачкою не надано належним чином оформленого правовстановлюючого документа, який би посвідчував право спадкодавця ОСОБА_2 на спадкове нерухоме майно. Крім того, на запит нотаріуса відділом у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській областіїй, як спадкоємцю, не наданий витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Відповідно до листа відділу у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області№125/169-18 від 14.06.2018 року земельна ділянка ОСОБА_2 до Національної кадастрової системи не занесена, кадастровий номер не визначався. Згідно з ч.9 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Позивач вважає, що відсутність у державному кадастрі відомостей щодо належності на праві власності земельної ділянки спадкодавцю, присвоєння земельній ділянці кадастрового номера, та відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок, позбавляє його права як спадкоємця отримати у спадщину вказане спадкове майно.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки - ОСОБА_4 що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 червня 2018 року № 585/02-31, виданої Котелевською державною нотаріальною конторою.

Спадкоємцями померлої були: син ОСОБА_17 та чоловік ОСОБА_3 , який помер в серпні 2012 року.

28 серпня 2001 року у відділі РАЦС Котелевського районного управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (прізвище після шлюбу - ОСОБА_18 ), що підтверджується довідкою від 04 грудня 2007 року № 110/03-67 виданої відділом РАЦС Котелевського районного управління юстиції в Полтавській області.

ОСОБА_4 23.12.2005 року було складено заповіт посвідчений приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Соломко З.В. у якому все належне їй майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла на користь чоловіка - ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 помер у серпні ІНФОРМАЦІЯ_2 ( витяг з Дердавного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №7 від 06.12.2012 року).

Після смерті ОСОБА_3 у Котелевській державній нотаріальній конторі на підставі заяви позивачки від 06.06.2018 року було відкрито спадкову справу № 55/2018.

Відповідно до довідки виданої Котелевською селищною радою № 2617 від 31.05.2018 року на момент смерті спадкодавець ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому за вказаною адресою ОСОБА_19 був зареєстрований один.

До складу спадкового майна яке залишилось після смерті ОСОБА_3 увійшла 2/3 частина житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . що належала померлому на підставі спадкування за законом після померлої дружини - ОСОБА_4 .

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2012 року було встановлено факт проживання ОСОБА_1 однією родиною з ОСОБА_3 в період з червня 2007 по серпень 2012 року. Таким чином, позивачка є спадкоємцем четвертої черги за законом на майно що належало ОСОБА_20 .

Проте, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, у зв`язку з тим, що нею не подано необхідних документів, для вчинення нотаріальної дії.(постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 червня 2018 року № 585/02-31).

Згідно довідки виданої ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 20.06.2018 року за № 6037, реєстрація права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , (стара адреса - АДРЕСА_2 ) не проводилася.

Позивачка вважає, що відсутність належним чином оформленого правовстановлюючого документа на спадкове майно, позбавляє її права як спадкоємця за законом отримати у спадщину спадкове майно належне її вітчиму - ОСОБА_3 .

Виходячи з вимог ст. 5 ЦК України, до правовідносин повязаних з нерухомим майном, що виникли до набрання чинності нині діючого Цивільного Кодексу України, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема положення ЦК УРСР 1963 року, ОСОБА_6 України «Про власність», ОСОБА_6 України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постанову Ради Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP», вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських, селищних Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року. Питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, відносилось також до компетенції виконкомів місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На момент володіння спадкодавцем спірного житлового будинку, діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена Міністром комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, якою виникнення право власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди, не залежало від державної реєстрації цього права. Записи у вище зазначених погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, отже, спадкодавець отримав право власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами на передбачених законом підставах, відповідно діючого на той час законодавства.

Отже, спірне спадкове нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належало ОСОБА_2 на підставі закону, незважаючи на те, що вона не провела відповідних дій по реєстрації свого права.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 23 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Постановою Верховної Ради Української РСР від 13.03.92 N 2201-XII «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» затверджено форми державних актів:- на право колективної власності на землю;- на право приватної власності на землю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» (із відповідними змінами) встановлено, що раніше видані (до набрання чинності цією постановою) державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Отже, державні акти на право приватної власності на землю, видані у період дії Постанови ВРУ N 2201 (з 23.06.92 по 08.01.2004), є чинними правовстановлювальними документами, що підтверджують права власності на земельні ділянки.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання відповідачем пред`явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, ч. 2 ст. 247, 264 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1218, 1261, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно та земельну ділянку, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку спадкування за заповітом право власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку (літ. А-1) загальною площею 44,6 кв.м., з якої житлова становить 13,7 кв.м, та господарських будівель - погріб (літ. Е), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , і до смерті належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку загальною площею 0,48 га, що знаходиться на території Котельва, Котелевської селищної ради Полтавської області, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства, що на підставі державного акту серії НОМЕР_1 , виданого Котелевською селищною радою Котелевського району Полтавської області 15 жовтня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №686, належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку спадкування за законом право власності на 2/3 частини нерухомого майна, що складається з житлового будинку (літ А-1), загальною площею 39,1 кв.м., з якої житлова становить 25,4 кв.м., житлового будинку (літ. Б-1), загальною площею 26,4 кв.м., з якої житлова становить 13,0 кв.м., та господарських будівель і споруд: сараю (літ. В), сараю (літ. в), сараю (літ. Г), погреба (літ. г), сараю (літ. Ж), гаража (літ. Ж1), вбиральнія (літ. и), огорожіа №1,2, колонки питної №3, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , які на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.06.2004 року належали ОСОБА_3 , який помер в серпні 2012 року. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя