П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 травня2019 року м. Київ

Справа № 754/15334/17

Провадження: № 22-ц/824/7264/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенко Д.Р., Пікуль А.А.,

секретар Глухенька М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року, постановлену під головуванням судді Грегуля О.В., у справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: Головне територіальне управління юстиції в місті Києві, ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: Головне територіальне управління юстиції в місті Києві, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що після смерті її мачухи ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на належну їй квартиру АДРЕСА_1 . 05 вересня 2017 року постановою державного нотаріуса 15-їй Київської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки до спадкової справи не було надано документів на підтвердження родинних відносин спадкоємиці(заявниці) із померлою, а також документів на підтвердження факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до моменту відкриття спадщини. За таких обставин просила встановити факт її проживання із спадкодавцем однією сім`єю з 1985 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності на вищезазначену квартиру.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне спадкове майно.

В березні 2019 року ОСОБА_2 порушила питання про скасування заходів забезпечення позову. Заява обґрунтована тим, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 11 червня 2018 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 21 серпня 2018 року та постановою Верховного суду від 11 лютого 2019 року, задоволено її позов та визначено додатковий строк терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, залишення арешту суду на квартиру спадкодавця порушує не тільки принцип дієвості судового рішення, яке набрало законної сили, а і безпідставно перешкоджає її праву на вільне розпорядження своєю власністю. При цьому, зазначає, що 1/2 частина спірної квартири належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 15 КДНК 18 вересня 2018 року.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_5 , так як остання саме на неї оформила заповіт на все своє майно, а тому, вважає, що залишення арешту на квартиру перешкоджає реалізації права ОСОБА_2 на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року, яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 11 лютого 2019 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Правом відзиву на апеляційну скаргу відповідно до статті 360 ЦПК України інші учасники справи не скористались.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 заперечували проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обгрунтованність оскаржуваного судового рішення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, адвокат Ліндаєв О.С. в інтересах ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, а тому колегія суддів відповідно до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за відсутності учасників справи, які не з`явились до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що у листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: Головне територіальне управління юстиції в місті Києві, ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадкове майно.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне спадкове майно.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що справа по суті ще не розглянута, а тому відсутні правові підстави для скасування заходів забезпечення позову.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

З виділених матеріалів справи убачається, що позивачем ставиться питання про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та про визнання права власності на спірне спадкове майно. Щодо даної квартири вжито заходи забезпечення позову, оскільки вона може бути відчужена на користь інших осіб.

Посилання скаржника на той факт, що вона, ОСОБА_2 , є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_5 , колегія суддів вважає неприйнятними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки предметом розгляду даної справи є питання щодо встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та померлої ОСОБА_5 та до розгляду справи по суті дане твердження є передчасним. Слід також зазначити, що до моменту ухвалення у справі рішення суд позбавлений можливості входити в обговорення питання щодо доведеності заявлених позовних вимог .

Отже, підстав для скасування заходів забезпечення позову не вбачається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не є переконливими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим підстави для скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 27 травня 2019 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль