Справа № 137/1612/18
Провадження №2/149/187/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.05.2019 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

відповідача -позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 .. які мотивує тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.06.1974 року. однак. спільне життя у них не склалось, а тому позивач вважає за доцільне шлюб розірвати. За час перебування у шлюбі сторонами було набуто наступне майно: житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , однак право власності на нього не зареєстровано. Крім того, вказаний об"єкт розташований на земельній ділянці площею 0,25 га , яка приватизована його дружиною. Вказане майно позивач просить поділити між ним та відповідачкою у рівних частинах як спільне сумісне майно подружжя.

03.10.2018 року Літинським районним судом відкрито загальне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позов.

26.10.2018 року ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, яка мотивована тим, що вона не заперечує щодо поділу спільного майна подружжя вказаного позивачем, однак вважає, що є необхідність розділити все майно, що було придбано ними в період шлюбу, а тому просить поділити між ними в рівних частинах, ще одну земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 . площею 0.25 га.

20.12.2018 року за результатами розгляду клопотання про відвід судді, вказану цивільну справу направлено до Хмільницького міськрайонного суду для розгляду по суті.

09.01.2019 року ухвалою судді Хмільницького міськрайонного суду прийнято цивільну справу до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

03.04.2019 року ухвалою суду об`єднано в одне провадження позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя з позовними вимогами позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою суду від 03.04.2019 року залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в частині визнання права особистої власності на Ѕ частину житлового будинку.

Ухвалою суду від 17.05.2019 року залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 в частині поділу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площе 0.25 га, що розташована в АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач за первісним позовом не з`явився, про те до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та поділу земельної ділянки площею 0,25 га, що розташована в Садове по вул. Б.Хмельницького, 5 а Літинського району задоволити, в в зустрічному позові відмовити.

Відповідач за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки шлюбні відносини з позивачем припинені , спільного господарства вони не ведуть. Заперечує щодо поділу земельної ділянки площею 0,25 га, що розташована в АДРЕСА_1 , оскільки вона нею приватизована та є її приватною власністю хоч і придбана в період шлюбу. Також просить поділити земельну ділянку площею 0,25 га, що рзташована в АДРЕСА_1 ) як спільну сумісну власність подружжя.

Суд, дослідивши докази, встановив наступне.

Згідно зіст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3 та ч.4ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 23.06.1974 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.101).

Оскільки сторони не заперечують щодо розірвання шлюбу, спільного господарства не ведуть, на протязі тривалого часу шлюбно-сімейні відносини припиненні, тому суд вважає можливим шлюб розірвати, що буде відповідати інтересам сторін.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 60 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до вимог ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Згідно ст. 12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_2 (а.с. 11-15, 42-46)

Відповідно до звіту вартість будинковолодіння складає 70034,0 грн (а.с.16-21)

Вартість земельної ділянки площею о,25 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 а становить 19125 грн (а.с.22-26)

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, власником земельної ділянки площею 0,25 га (кадастровий номер НОМЕР_2 ) , що розташована в АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 згідно державного акту від 09.10.2012 року (а.с.48-50)

Згідно звіту вартість зазначеної вище земельної ділянки становить 27500,0 грн (а.с.51,52)

Як вбачається з позовних вимог позивача-відповідача, він просить визнати за ним в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частину земельної ділянки, загальною площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером НОМЕР_1 , проте, всупереч вимогам ст. 12 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів, які б вказували на належність даної земельної ділянки сторонам. Надана позивачем за первісним позовом копія висновку про вартість об`єкта оцінки не заміняє собою правовстановлюючого документа на земельну ділянку. В зв`язку з викладеним, суд позбавлений можливості здійснити поділ спірного об`єкту нерухомості, а тому підстав для задоволення позовної вимоги немає.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 просить визнати за нею право приватної власності на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 , загальною площею 0.25 га, що розташована в Літинському районі, с АДРЕСА_1 , яка на її думку є спільним майном подружжя.

Проте, як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру, власником вищевказаної земельної ділянки, згідно Державного акту ЯМ 057581 від 09.10.2012 року являється ОСОБА_2 . Тому, відповідно до ст. 57 СК України вказане нерухоме майно є особистою власністю позивача за первісним позовом та на нього режим спільної сумісної власності не розповсюджується, а тому зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 56,57,60,112 СК України, ст.ст. 12, 258,259,264,265,268,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя - задоволити частково.

Шлюб між ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) , зареєстрований 23 червня 1974 року виконавчим комітетом Селищної сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис №10 - розірвати.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити.

Дата складення повного тексту рішення - 24.05.2019 року

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд на протязі 30-ти днів з дня складення повного тексту.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Робак М. В.