Дата документу 05.04.2019
ЄУ № 420/1706/18
Провадження №2/420/96/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2019 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Чалого А.В.,
за участю секретаря судового засідання Войтенко О.А.,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2018 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 09 серпня 2018 року у цивільній справі ЄУ №420/746/18 було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 жовтня 1996 року Новопсковським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області. Так як сімейні відносини сторін припинені, на теперішній час виникла необхідність поділу спільного майна подружжя. За час перебування у шлюбі 09 березня 1999 року сторони придбали житловий будинок площею 16,6кв.м. з надвірними спорудами, вартістю 5000 грн., що знаходиться за адресою: вул. Зоряна (Комсомольська), буд.46, смт. Новопсков Луганської області. За період перебування сторін у шлюбі та спільного проживання позивач не лише виховувала двох дітей та дбала про побут, а й активно приймала участь в матеріальному утриманні родини та поліпшенні їх спільного житла. Провести розподіл спільного майна у досудовому порядку відповідач категорично відмовився, всупереч закону він впевнений, щобудинок належить лише йому, так як договір купівлі - продажу укладений з ним і будинок зареєстрований на його імя, та погрожує залишити позивача з дітьми без даху над головою.
Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 17.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 17.12.2018 відкладено підготовче судове засідання та продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів до 17.01.2019.
Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 15.01.2019 призначено у справі судову товарознавчу експертизу, провадження зупинено до одержання висновку експерта.
Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 27.02.2019 поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 27 березня 2019 року.
Позивач в підготовче судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просить підготовче судове засідання проводити без її участі.
Представник позивача до підготовчого судового засідання не зявився, надав заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі.
Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю.
Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 12 жовтня 1996 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 09 серпня 2018 року у цивільній справі ЄУ №420/746/18. Рішення набрало законної сили 11.09.2018.
За час перебування у шлюбі, сторонами 09 березня 1999 року було придбано житловий будинок площею 16,6кв.м. з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Зоряна (Комсомольська), буд.46, смт. Новопсков Луганської області, що підтверджується договором купівлі - продажу серії ААН №959578, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідченим 09.03.1999 державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрованим в реєстрі за №245.
Зазначені обставини визнані учасниками справи і не підлягають доказуванню, на підставі ст. 82 ЦПК України, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначені в їх заявах, які знаходяться в матеріалах справи.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Статтею 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ст.66 СК України, подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Правовідносини щодо поділу спільного майна подружжя регулюються ст.69 СК України, відповідно до якої дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.
Судом встановлено, що майно, яке являється предметом спору, було придбано у період шлюбу спільними зусиллями і працею та за спільні кошти сторін у справі, а тому дане майно являється об'єктом спільної сумісної власності подружжя, що сторонами у справі не оспорено.
Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Таким чином, враховуючи, що спірне майно являється спільною сумісною власністю подружжя сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи, а також визнані відповідачем.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 352,40 грн. та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 142, 200, 206, 259, 263-268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 60, 65, 66, 69, 70, 71 Сімейного Кодексу України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжязадовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РОКПП НОМЕР_1, витрати по сплаті судового у розмірі 352 грн. (триста пятдесят дві грн.) 40 коп.
Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії ЕК 267452, виданий 04.02.1997 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт серії ЕМ 639746, виданий 28.04.2000 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.04.2019.

Головуючий суддя А.В. Чалий