ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року

м.Суми

Справа №591/1461/19

Номер провадження 22-ц/816/3081/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостик С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2019 року в складі судді Сидоренко А.П., постановленої у м. Суми,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, заінтересована особа: Сумський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якій просила встановити факт смерті ОСОБА_3 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Суми у віці 34 років за обставин, що загрожували йому смертю.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Вказану ухвалу суду заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник заявника, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що заявник не усунула недоліки заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вказані в ухвалі суду від 14 березня 2019 року про залишення її заяви без руху з підстави того, що подана нею заява не містить повідомлення, в чому саме полягають обставини, що загрожували смертю її сину. Зокрема, у заяві про встановлення факту смерті особи ОСОБА_1 вказувала, що 30 серпня 2018 року вона зверталася до територіального відділу Національної поліції із заявою про зникнення безвісти 25 серпня 2018 року її сина ОСОБА_3 . Крім того, 01 квітня 2019 року на виконання вимог ухвали суду від 14 березня 2019 року про залишення її заяви без руху заявник повідомила суд про те, що їй невідомі дійсні обставини смерті її сина, у зв`язку з чим вона і звернулась до відділу поліції із заявою про зникнення безвісти її сина. При цьому, ураховуючи обставини того, що їй невідомі дані, що містяться в матеріалах розшукової справи Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області по розшуку її сина та зміст матеріалів розпочатого за ч. 1 ст. 115 КК України кримінального провадження за № 0002850, тому вона просила суд витребувати вказані матеріали для їх дослідження під час розгляду справи про встановлення факту смерті сина. В апеляційній скарзі представник заявника посилається також і на те, що оскаржувана ухвала суду перешкоджає заявнику в реалізації права на доступ до правосуддя, так як перешкоджає провадженню у справі.

Від інших учасників справи в установлений судом відзив на апеляційну скаргу не надходив, письмові заперечення також.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 06 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, заінтересована особа: Сумський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якій просила встановити факт смерті ОСОБА_3 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Суми у віці 34 років за обставин, що загрожували йому смертю.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з підстав недотримання вимог статей 175, 177, 315 ЦПК України, а саме, як зазначено в ухвалі суду, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, чітко не вказаний пункт частини 1 статті 315 ЦПК України, на підставі якого заявник просить встановити факт смерті її сина (про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті чи факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру); у заяві не викладено конкретних обставин, що загрожували смерті ОСОБА_3 ; у заяві не вказано повну назву заінтересованої особи та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); до заяви не додано всі наявні в заявника докази, а приєднані до заяви копії письмових документів не містять підпису особи, яка їх засвідчує, із зазначенням дати такого засвідчення.

Копію вказаної ухвали суду від 14 березня 2019 року про залишення заяви без руху заявник ОСОБА_1 отримала 29 березня 2019 року (а.с. 12).

01 квітня 2019 року до суду першої інстанції надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 адвоката Конорєва В.О., в якій він на виконання вимог вказаної ухвали суду надав засвідчені ним копії документів та повідомив суд про те, що заявнику невідомі дані щодо повної назви та ідентифікаційного коду Сумського ВП ГУНП в Сумській області. Також, з огляду на те, що заявнику невідомі дані, що містяться в матеріалах розшукової справи Сумського відділу поліції по факту розшуку ОСОБА_3 , а також зміст матеріалів кримінального провадження за № 0002850, досудове слідство за яким ведеться слідчим Сумського ВП ГУНП в Сумській області, тому їй невідомі дійсні обставини його смерті. У зв`язку із зазначеним, заявник просила суд витребувати відповідні матеріали кримінального провадження № 0002850 разом із матеріалами розшукової справи для дослідження їх судом. Щодо норми права, якою має керуватися суд при розгляді даної заяви, то, як вказано у заяві, заявник покладається на розсуд суду (а.с. 13, 14).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення заяви про встановлення факту смерті особи, суд першої інстанції виходив з того, що заявник в установлений судом строк не в повному обсязі усунула недоліки заяви, про які було вказано в ухвалі суду про залишення її заяви без руху, а саме: не вказала, в чому саме полягають обставини, що загрожували смертю її сину ОСОБА_3 .

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Вимоги до змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлені у статті 318 ЦПК України.

Відповідно до статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно з частиною 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Підстави для повернення заяви визначені у статті 185 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до частин 1, 2, 3 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, заявник вказувала, що 30 серпня 2018 року вона звернулась до Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області із заявою про зникнення безвісти її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і зник безвісти 25 серпня 2018 року за обставин, що загрожували йому смертю.

Також вона вказувала, що після проведення невідкладних слідчих і розшукових дій слідчим Сумського ВП ГУНП в Сумській області Саганом В.Ю . 31 серпня 2018 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, виконуючи вимоги ухвали суду першої інстанції від 14 березня 2019 року про залишення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення без руху, заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , у заяві від 01 квітня 2019 року повідомила суд про те, що їй не відомі обставини смерті її сина.

Також, у письмових клопотаннях до суду першої інстанції заявник просила суд витребувати в Сумського ВП ГУНП в Сумській області матеріали кримінального провадження № 0002850 та матеріали розшукової справи по розшуку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для підтвердження факту смерті її сина.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення заяви ОСОБА_1 з підстави того, що остання не вказала у заяві, в чому саме полягають обставини, що загрожували смертю її сину ОСОБА_3 .

При цьому, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про визнання неподаною і повернення заяви із зазначених судом підстав, тобто у зв`язку із тим, що заявник не вказала, в чому саме полягають обставини, що загрожували смертю її сину, не відповідає вимогам статті 318 ЦПК України щодо змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, тому її необхідно скасувати як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п.6; 376 ч. 1 п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 10 квітня 2019 року у даній справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 05 червня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: Т.А. Левченко

С.С. Ткачук