Справа № 372/2084/16-ц
Провадження № 2-8/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Бут Є.А.,

справа № 372/2084/16-ц

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111 до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

У серпні 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (далі - ПАТ «Центренерго») про відшкодування моральної шкоди. Позовна заява мотивована тим, що поруч з м. Українка Київської області функціонує Трипільська теплова електрична станція (далі - Трипільська ТЕС) ПАТ «Центренерго», яка у зв'язку з виробничою діяльністю негативно впливає на якість життя позивачів через надмірне забруднення навколишнього природного середовища шкідливими речовинами. Вказують, що Трипільскою ТЕС не дотримуються екологічні і санітарні норми, внаслідок чого природне довкілля у м. Українка Київської області та навколишніх сіл надмірно забруднені шкідливими речовинами, що є небезпечним для життя і здоров'я позивачів. Вказують, що відповідачем внаслідок виробничої діяльності екологічні і санітарні норми системно не дотримуються, як результат природне довкілля у регіоні є небезпечним для життя і здоров'я позивачів, які постійно спостерігають густий чорний дим, що йде з джерел викидів забруднюючих речовин ТЕС, особливо вони потерпають від так званих «пильових» бур складованих золошлаків ТЕС. За таких обставин, вночі з 09.03.2013 року - 10.03.2013 року місцеві жителі с. Дерев'яна були обурені екологічним та санітарним станом природного довкілля, внаслідок викиду забруднюючих речовин в атмосферу повітря стаціонарними джерелами Трипільської ТЕС, що призвело до виникнення надзвичайної ситуації техногенного характеру, забруднення атмосферного повітря викидами сажі та кіптяви, чим зумовлено випадіння темного снігу. З наданої відповіді ГУ Держсанепідемслужби у Київській області вбачається, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від Трипільської ТЕС складають 82,8% усіх викидів промисловими підприємствами Київської області. Сумарні викиди забруднюючих речовин від Трипільської ТЕС за 2014 рік склали 76918,6 тонн. В атмосферне повітря викинуто 37 найменувань забруднюючих речовин, із них 1 класу небезпеки - свинець та його сполуки (3,47 т/рік), хром та його сполуки - 3,44 т/рік, 2 класу небезпеки - діоксид азоту (11588,97 т/рік), нікель та його сполуки - 2,58 т/рік, фтор та його сполуки - 0,048 т/рік, 3 класу небезпеки - сірки діоксид 44000,49 т/рік, суспендовані тверді частки (зола, сажа, пил) - 20651,32 т/рік. Дані речовини при хронічній інгаляційній дії негативно впливають на органи дихання, центральну нервову систему (свинець). Канцерогенний вплив мають нікель, свинець, хром. Із 77 джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря 62 організовані джерела, з яких лише 19 обладнані пилегазоочисним устаткуванням, що становить 30,6%. Враховуючи об'єктивні фактори, що для отримання пару з метою виробництва електроенергії використовується вугілля із зольністю 20,9-22,6%, яке в структурі палива складає 99,4%, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від Трипільської ТЕС залишаються високими. Димові гази від пиловугільних та газомазутних блоків Трипільської ТЕС викидаються через дві труби висотою 180 м. та діаметром 9,6 м. і 7,2 м. При цьому здійснюється значне розсіювання забруднюючих речовин в атмосферне повітря і в приземних шарах атмосфери. На Трипільській ТЕС в процесі виробництва електроенергії пари та гарячої води при спалюванні вугілля (99,4%) в структурі палива, мазуту та газу утворюється та гідро подачею подаються на золошлакові промислові відходи (4 класу - золошлаки). Кількість складованих золошлаків на 01 січня 2014 року склала 26505350 тонн. Питання утилізації промислових відходів 4 класу токсичності - скопу та золошлаку не вирішене. Відповідно до інформації, отриманої ПП ЮФ «Імператив Плюс» на запит від Державної екологічної інспекції України (лист Державної екологічної інспекції від 06.11.2015 року за №2/2-10/1381/5) цією структурою у 2013-2015 роках виявлялись факти перевищення нормативів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, перевищення нормативів граничнодопустимих скидів в водне середовище, забруднення землі, у зв'язку з чим службові особи Трипільської TEС притягувались до адміністративної відповідальності. Відповідно до інформації, отриманої ПП ЮФ «Імператив Плюс» на запит Центральної геофізичної обсерваторії Державної служби України з надзвичайних ситуацій (лист за №17/10-107 від 22.01.2016 року) вода Канівського водосховища в районі м. Українки забруднена сполуками важких металів, сполуками азоту фенолами. Перевищення граничнодопустимих концентрацій (ГДК) відмічено за сполуками міді, цинку, мангану, хрому шестивалентного, сполуками азоту фенолами. Середні межі коливань складали за сполуками міді 2-8 ГДК. хрому шестивалентного 4-6 ГДК, сполуками цинку - 1-3 ГДК, мангану - 0.8-4.8 ГДК. Вміст азоту нітритного був у межах 1-3,8 ГДК, азоту амонійного - 0,3 - 2,4 ГДК. фенолів від 0 до З ГДК. Концентрації сполук заліза загального були у межах 0,4-1.5 ГДК. Дослідженнями, які на замовлення ПП ЮФ «Імператив Плюс»| атмосферному повітрю та грунтах у регіоні функціонування Трипільської ТЕС проведені спеціалістами ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз підтверджено понаднормативне забруднення грунтів рядом важких металів (найбільше миш'яком), а також шкідливими речовинами повітря, осособливо технологічним пилом від спалювання золошлаків. Рівень перевищення ГДК по технологічному пилу у всіх відібраних пробах 23 проби) перевищує базовий рівень вмежах від 3 до 20 разів, при цьому по 18 пробах характеризується як дуже небезпечний, по 3 пробам як небезпечний, по 2 пробам, як помірно небезпечний. Позивачі вважають, що дані по технологічному пилу є наслідком с «пильових бурь». Хімічний склад технологічного пилу встановлений експертним висновком НІСЕ від 25.08.2016 року за №8568. До його складу входять силікати, кремнеземи, кристали сірки, оксиди цирконію зі включенням інших небезпечних речовин. Всі ці речовини є вкрай небезпечними для життя і здоров'я людей. Маються і інші підтвердження негативного впливу господарської діяльності Трипільської ТЕС на екологію регіону, в т.ч. надані ДУ «Інститут громадського здоров'я ім. О.М. Марзеєва». Таким чином, доводи позивачів про шкідливий вплив Трипільської ТЕС природне довкілля у регіоні зі створенням реальної небезпеки для життя і здоров'я через понаднормативне забруднення шкідливими речовинами повітря, землі, водних ресурсів об'єктивно підтверджуються. Позивачі стверджують, що у зв'язку з таким станом природнього довкілля регіоні, яке із-за діяльності Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго» є небезпечним для життя і здоров'я, вони відчувають значні душевні страждання.

Наведені обставини, на думку позивачів, підтверджують шкідливий вплив Трипільської ТЕС на природне довкілля у регіоні зі створенням реальної небезпеки для їх життя і здоров'я через понаднормативне забруднення шкідливими речовинами повітря, землі та водних ресурсів, внаслідок чого вони відчувають значні душевні страждання, що проявилися у постійному стресі, страхах, тривогах, пригніченості та переживаннях. Душевними стражданнями позивачам завдано ушкодження психічного (морального) здоров'я.

З урахуванням наведеного позивачі просили стягнути з ПАТ «Центренерго» на їх користь спричинену моральну шкоду кожному у розмірі по 576 мінімальних заробітних плат, розмір яких встановлюється рівнем розміру мінімальної зарплати в Україні, чинному на момент подачі позовної заяви до суду, що складає 91 036 800,00 грн., по 835 200,00 гривень кожному.

В подальшому представником позивача ОСОБА_112 подано заяву про збільшення розміру позовних вимог та доповнення підств позову. В зазначеній заяві він в якості додаткових підстав обгрунтування позову зазначив, що внаслідок шкіливої діяльності Трипільської ТЕС відбувається забруднення підземних вод, вод річки Дніпро та Канівського водосховища, з яких відбувається централізований водозабір, внаслідок чого зазначену воду позивачі можуть застосовувати в основному для побутових потреб, а питну воду вони змушені купувати фасовану або добувати з глибинних підземних артезіанських джерел.

На підтвердження негативного впливу діяльності Трипільської ТЕС не лише на грунти та атмосферне повітря, а й на на понаднормове забруднення шкідливими речовинами (кадмій, хром, марганець, нікель) поверхневих вод та підземних вод в зоні впливу Трипільської ТЕС, посилається на звіт ДУ «Інститут громадського здоров'я ім.. О.М. Марзєєва» Національної Академії медичних наук України «Дослідження та гігієнічна оцінка впливу господарської діяльності Трипільської ТЕС, що входить до складу ПАТ «Центренерго» від 05.09.2016 року. З огляду на вищевикладене вважає, що позивачам спричинено моральну шкоду, порушенням їх законного права на належну якість питної води, яке передбачено ЗУ «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення». Відповдно до цієї заяви просив стягнути на користь позивачів спричинену моральну шкоду кожному у розмірі по 576 мінімальних заробітних плат, розмір яких встановлюється рівнем розміру мінімальної зарплати в Україні, чинному на момент подачі зазначеної заяви до суду по 1 843 200,00 гривень кожному позивачу.

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 12 серпня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання позивачів про звільненя від сплати судого збору, зменшення його розміру, відстрочення до ходу на стадію судових дебатів та залишено позовну заяву без руху і надано позивачам строк для усунення вказаних недоліків. (т.11 а.с.244).

Ухвалою судді цього ж суду від 25 серпня 2016 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляд у відкритому судовому засіданні (т.12 а.с.17-18).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 жовтня 2016 року Апеляційну скаргу ПАТ «Центренерго» відхилено, а ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 25 серпня 2016 року про відкриття провадження залишено без змін.

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 07 червня 2017 року справу прийнято до свого провадження згідно повторного авторозподілу та призначено відкрите судове засідання.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_112 позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини при розгляді подібних справ, достатньою підставою для задоволення позову є саме порушення екологічних нормативів, оскільки відповідач не дотримався екологічних і санітарних нормативів, позивачі усвідомлюють, що проживають на екологічно забрудненій території і можуть захворіти, забруднені джерела водопостачання, негативний вплив господарської діяльності відповідача на навколишнє природне середовище, моральна шкода полягає у душевних стражданнях позивачів, також завдана шкода позивачам забрудненням городини, існує явна загроза для їх життя, здоров'я, постійні стреси, тривоги, пригніченість, безпорадність, а винуватцем цього є діяльність ПАТ «Центренерго».

Представник позивачів ОСОБА_115 позовні вимоги підтримав.

Представник позивачів ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та зазначив, що шкода завдана позивачам через забруднення довкілля, понаднормові викиди речовин через трубу і золовідвал, шкідливі елементи у викидах перевищують гранично допустиму концентрацію, що підтверджується висновком ДУ «Інститут громадського здоров'я ім.О.М.Марзеєва» та іншими наданими стороною позивача суду доказами, велика кількість людей проживають в зоні забруднення, позивачі мають хронічні захворювання, відчувають стрес, душевні страждання, тривогу.Наявність явища пиління золо відвалів шкідливо впливає на навколишнє природнє середовище м. Українки та прилеглих сіл, а оскільки шкода спричинена дією джерела підвищеної небезпеки, то цивільна відповідальність наступає і без вини.

В судовому засіданні представник відповідача Потапова О.К. позовні вимоги не визнала, подала письмові заперечення та додаткові заперечення проти позову та пояснила, що експертний висновок є недопустимим доказом, оскільки порушено процедуру, не було оголошено в засобах масової інформації про експертизу, кількість викидів знизилась через зменшення виробництва, до того ж здійснювався моніторинг впливу на довкілля, перевищень норм не було, ніякої техногенної, екологічної катастрофи немає, ніякої аварії з відповідачем не сталось, внаслідок чого б були наявні підстави для відшкодування шкоди, висновок експерта суперечить закону України «Про екологічну експертизу», зокрема ч. 3 ст. 13 цього закону, що містить обов'язкову вимогу проведення саме державної екологічної експертизи стосовно Трипільської ТЕС, яка входить до обє'ктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, коефіцієнти обрані безпідставно, надумано. Позивачі не ініціювали зміну місця проживання, держава не визнала порушення прав позивачів. Окрім того, вказувала на те, що жодних документів, які б вказували на порушення прав позивачів саме відповідачем та завдання внаслідок цього їм моральної шкоди стороною позивачів не надано.

Представник відповідача Грибець В.І. позовні не визнав та пояснив, що заперечує щодо задоволення позовних вимог, оскільки відсутні докази вини і шкоди, в експертному висновку існують протиріччя та недоліки, основним забруднювачем повітря є інші джерела, норми забруднення не перевищенні, джерело забруднення не ідентифіковано як об'єкти ПАТ «Центренерго», проби при експертизі бралися з однієї точки, неякісно - біля дороги, де є промвузол, несертифікованими приладами, згідно статистичних даних по Київській області в районі середні показники народжуваності, смерті та захворювань, в методиці А.М.Ерделевського є суттєві недоліки.

В судовому засіданні представник відповідача Розгон І.А. позовні не визнала та пояснила, що останнім часом викиди ТЕС зменшились, оскільки зупинена робота, існують і працюють фільтри, на золовідвалі засаджуються трави, здійснюється полив водою, пиління допускається під час роботи автотранспорту на золовідвалі.

Представник відповідача Поліщук Н.В. позовні вимоги не визнала та пояснила, що постійно проводяться моніторинги щодо перевірки стану довкілля, норми викидів внаслідок господарської діяльності Трипільської ТЕС не перевищено, лабораторія ТЕС сертифікована, районні та обласні санітарно-епідеміологічні станції регулярно проводять заміри викидів, електрофільтри очищують повітря, а за забруднення ТЕС сплачуються податки та суттєвих порушень екологічного законодавства під час перевірок не виявлено.

Вислухавши представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах цивільної справи докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що всі позивачі постійно проживають в селі Трипілля Обухівського району Київської області, що підтверджується копіями паспортів, а позивачів місце реєстації яких різниться з адресою місця фактичного проживання підтверджується також копіями актів обстеження.

Позивачі стверджують в позовній заяві, що внаслідок забруднення навколишнього середовища відповідачем їм заподіяно моральної шкоди.

Згідно з Комісійними висновками спеціалістів за результатами психологічного дослідження наявними в матеріалах справи, вбачається, що ситуація за станом природного довкілля у регіоні діяльності Трипільської ТЕС, пов'язана з протиправною діяльністю цього підприємства, з очевидністю була психотравмуючою для позивачів. Глибина та інтенсивність психотравмуючого впливу на особистості позивачів за обставин, які було піддано дослідженню, є надзвичайними, гіпертрофованими і потенційно небезпечними для їх фізичного і психічного здоров'я. За обставин, які розглянуті в дослідженні позивачам завдано моральної шкоди. Між спричиненою моральною шкодою та психотравмуючими факторами (ситуація зі станом природного довкілля у регіоні діяльності Трипільської ТЕС, в'язана із протиправною діяльністю цього підприємства) вбачається прямий причинно-наслідковий зв'язок. Рекомендований розмір грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачам з урахуванням психологічних коефіцієнтів складає 576 мінімальних заробітних плат, розмір яких установлюється рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні, чинному на момент ухвалення рішення кожному позивачу.

ПАТ «Центренерго» зареєстрована в Україні та є юридичною особою, власником істотної частки якої, на час розгляду справи, є Держава Україна. Майновий комплекс підприємства складається з будівель, споруд та технологічного обслуговування, а також складів для збереження відходів, серед яких Трипільська теплова електрична, що знаходиться за адресою: 08720, Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Промислова, 1, яка не має статусу юридичної особи. Вказане підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав, Положенням про Трипільську ТЕС, Відомостями з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України, копією Свідоцтва про державну реєстрацію об'єкта (об'єктів) підвищеної небезпеки.

Вказаному підприємству Міністерством екології та природних ресурсів України 28 грудня 2012 року наданий Дозвіл № -004 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами строком на п'ять років з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2017 року /т.10 а.с.65/. Також підприємство має: спеціальний дозвіл на користування надрами № 4694 від 14 вересня 2015 року виданий Державною службою геології та надр України строком на п'ять років.

Актом Деревянської сільської ради Обухівського району Київської області, складеним чотирма депутатами сільської ради, зафіксовано випадіння темного снігу на п'яти вулицях с. Дерев'яни вночі з 09 на 10 березня 2013 року. У зв'язку з вказаним явищем загальними зборами жителів села прийнято рішення про вжиття ряду заходів /т.10 а.с.241-250, т. 11 а.с. 1-5/. Інформація щодо випадіння снігу чорного кольору в 2013 році в Обухівському районі Київської області була розповсюджена також засобами масової інформації в мережі Інтернет, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. /т.17 а.с. 198 207/.

У листі Трипільської ТЕС №04-1932 від 08 квітня 2013 року, зазначено, що спорудження Трипільської ТЕС відбувалося протягом 60-70-х років минулого століття. Електростанція була повністю введена в експлуатацію у 1972 році. Генеральним проектувальником Трипільської ТЕС, Київським відділенням КІ «Енергопроект» (у період будівництва «Теплопроект»), в проект її побудови були закладені рішення універсального проекту пиловугільної ДРЕС з енергоблоками потужністю 300 МВт, розробленого ще у 50-ті роки. Таким чином, питання охорони навколишнього середовища вирішувалося лише шляхом впровадження сучасних на той час методів та заходів. Для Трипільської ТЕС ці заходи полягали у встановленні установок уловлення твердих суспендованих речовин. Інші установки очищення димових газів (від оксидів сірки та азоту) проектом просто не передбачалися.

З огляду на брак коштів модернізація та оновлення обладнання ТЕС практично не проводилось з моменту розпаду Радянського Союзу. І лише в 2005 році відбулася реконструкція електрофільтрів блоку ст. №1А з їх повною зміною, що дало змогу знизити викиди твердих суспендованих речовин до 375 мг/м3 .

Наявні установки очищення димових газів, встановлені ще при спорудженні ТЕС, не в повній мірі задовольняють вимогам чинного законодавства, а саме «Технологічним нормативам допустимих викидів забруднюючих речовин із теплосилових установок, номінальна теплова потужність яких перевищує 50 МВт», які затверджені наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 22 жовтня 2008 року №541. Цей наказ на національному рівні втілює вимоги Директиви 2001/80 ЄС, які наша країна зобов'язалась виконати до 31 грудня 2017 року, приєднавшись до Договору про заснування Енергетичного співтовариства. Разом з тим, враховуючи потребу технічного переозброєння устаткування підприємств енергетичного комплексу, наказом Міністерства палива та енергетики України від 09 жовтня 2008 року затверджений графік реконструкції блоків, яким передбачається іонізація парку переобладнання пилковугільних енергоблоків Трипільської ТЕС, в тому числі оснащення їх газочисним обладнанням відповідного ступеню очистки, в термін до 2020 року. На даний час електростанція впроваджує проект з реконструкції./ т.17 а.с.78-79/.

З листа Державної архітектурно-будівельної інспекції №10/10-73/0709/06/01 від 07 вересня 2016 року вбачається, що реконструкція Трипільської ТЕС не проведена у зв'язку з наявністю цілого ряду обставин /т.14 а.с.53-57/.

Згідно відповіді на запит ПП ЮФ «Імператив Плюс» на отримання публічної інформації, яка становить публічний інтерес з приводу стану довкілля у зв'язку з діяльністю Трипільської ТЕС до Держсанепідемслужби України за № 542 та № 543 від 28 жовтня 2015 року та відповіді на запит № 2236 від 05 листопада 2015 року, яка надійшла від Головного управління Держсанепідемслужби у Київській області, вбачається, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від Трипільської ТЕС складають 82,8% усіх викидів промисловими підприємствами Київської області. Трипільська ТЕС згідно санітарної класифікації відноситься до об'єкту першого класу із санітарно-захисною зоною 1000 м., яка до м. Українка витримана, але в межах якої розташовано більше 250 будинків приватного сектору с. Стара Українка, що є перешкодою для затвердження генерального плану забудови м. Українка. Сумарні викиди забруднюючих речовин від Трипільської ТЕС за 2014 рік склали 76918,6 тонн, що менше на 14841,6 тонн в порівнянні з 2013 роком. В атмосферне повітря викинуто 37 найменувань забруднюючих речовин, із них 1 класу небезпеки - свинець та його сполуки (3.47 т/рік), хром та його сполуки - 3,44 т/рік, 2 класу небезпеки - діоксид азоту (11588,97 т/рік), нікель та його сполуки - 2,58 т/рік, фтор та його сполуки - 0,048 т/рік, 3 класу небезпеки - сірки оксид 44000,49 т/рік, суспендовані тверді частки (зола, сажа, пил) - 20651,32 т/рік. Дані речовини при хронічній інгаляційній дії негативно впливають на органи дихання, центральну нервову систему (свинець). Канцерогенний вплив мають нікель, свинець, хром /т.10 а.с.6-12/.

Протягом 2013-2015 років проведені лабораторні дослідження: атмосферне повітря - 102 дослідження, перевищень ГДК (азоту оксиду, сірки двуокис пилу) не виявлено; бактеріологічне дослідження води водоймища в зоні впливу Трипільської ТЕС - 134 проби, негативного впливу на якість води водоймища від діяльності Трипільської ТЕС не виявлено; бактеріологічне дослідження ґрунту в зоні можливого впливу золовідвалу Трипільської ТЕС - 3 проби, ґрунт не забруднений. На підтвердження цих обставин надані копії відповідних актів /т.10 а.с.13-39/.

З листів Державної екологічної інспекції у Київській області № 10-31/962 від 05 листопада 2015 року та Державної екологічної інспекції України № 2/2-10/1389 з/ 142з вбачається, що у період з 2012 по 2015 рік проведено 4 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Трипільської ТЕС, 3 планові та 1 позапланова з Київською міжрайонною екологічною прокуратурою. За фактами порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірок винні, особи були притягнуті до дисциплінарної відповідальності. А саме в 2013 році були встановлені наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; перевищення нормативів ГДС в річку Дніпро з очисних споруд санаторію-профілакторію «Зміна»; забруднення земельної ділянки площею 4,94 кв.м. нафтопродуктами на території електроцеху. В 2014 році та в 2015 році встановлено перевищення норматив ГДС в річку Дніпро з очисних споруд санаторію-профілакторію «Зміна» /т.10 а.с.56-58/.

В листі № 14-25/УЛ/08-25 від 27 квітня 2015 року Державна екологічна інспекція у Київській області також повідомляє про здійснені перевірки, не заперечує наявності пиління золовідвалу Тріпільської ТЕС, що виникає під час сильних вітрів та у спекотну погоду, вказує на заходи, які вчиняються Трипільською ТЕС та про початок робіт по реалізації проекту реконструкції золовідвалу /т.10 а.с.239-240/. В листі № 07-08-26/1896/1 від 11 липня 2016 року Державна екологічна інспекція у Київській області надала інформацію про причини невиконання робіт по реалізації проекту реконструкції золовідвалу та зазначила, що у 2016 році звернення щодо забруднення від золовідвалу не надходили /т.11 а.с.35/.

В листі Державної екологічної інспекції України № 2/0-10-2049 від 11 травня 2016 року повідомляється про здійснену в 2015 році перевірку вод Канівського водосховища у створі м. Києва та виявлення у вересні 2015 року перевищення норм забруднення. Однак у червні, липні, листопадні 2015 року, січні - березні 2016 року у Канівському водосховищі взагалі не було виявлено високих та екстремально високих рівнів забруднення. Дані щодо якісного складу води Канівського водосховища в районі м. Українки не надані у зв'язку з відсутністю /т.10 а.с.97-98/.

В 2016 році Державна екологічна інспекція України в листі № 2/2-7-8036 від 13 жовтня 2016 року надала інформацію про проведені перевірки у цьому році. У листі зазначається про наявність у підприємства чинних дозволів на викиди забруднюючих речовин з терміном дії. Вказано, що за результатами вимірювань показників складу і властивостей вод перевищення гранично допустимого скиду речовин із зворотними водами не встановлено. Ефективність пилогазоочисних установок Трипільської ТЕС (електрофільтрів) дозволяє забезпечення виконання умов Дозволу на викиди забруднюючих речовин від стаціонарних джерел забруднення, що підтверджується результатами випробовувань. Золошлаковідвал Трипільської ТЕС рівнинного типу, займає площу 125 га та складається з трьох технологічних карт. Розроблений паспорт місця видалення відходів золошлакувідвалу Трипільської ТЕС від 20 липня 2000 року № 14-3-4. Для контролю впливу золошлакувідвалу на ґрунтові води встановлена мережа спостережних свердловин (їх 24). Для визначення техногенного впливу золошлакових відходів проводиться щорічне моніторингове обстеження ґрунтів в межах санітарно-захисної зони золошлакувідвалу. Основним напрямком вирішення питання зниження екологічного навантаження на навколишнє середовище від золошлаковідвалу Трипільської ТЕС є, насамперед, збільшення кількості повторного використання золошлакових відходів. У листі також вказується про виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства, деякі з них стосуються санаторію-профілакторію «Зміна», деякі відсутності необхідного погодження /т.14 а.с.45-49.

Аналогічні дані були наведені Державною екологічною інспекцією у Київській області в листі № 2-08-25/3941 від 14 листопада 2016 року /т.14 а.с.83-89/.

В листі Державної екологічної інспекції України № 2/2-10-8844 від 18 листопада 2016 року надається повна інформація про проведені в 2016 році перевірки, їх результати та вжиті заходи реагування /т.14 а.с.90-92/. Матеріали справи містять копії актів перевірок в період часу з 2011-2016 роки та матеріали щодо здійснення реалізації проекту реконструкції захисних систем.

Державна установа «Київський обласний лабораторний центр МОЗ України, Обухівський міжрайонний відділ лабораторних досліджень» у листі № 384 від 08 серпня 2016 року вказують на те, що основним забруднювачем атмосферного повітря в Обухівському районі є Трипільська ТЕС, її викиди складають 82,8% усіх викидів промислових підприємств. Разом з цим, вказують на наявність у підприємства дозволу на викиди, зменшення кількості викидів забруднюючих речовин, проведені профілактичні заходи та дослідження, за результатами яких зроблені висновки про підвищений рівень забруднення в межах м. Обухів та м. Українка /т 17 а.с.68-70/.

Згідно відповіді №17.10/107 від 22 жовтня 2016 року на запит ПП ЮФ «Імператив Плюс» на отримання публічної інформації, яка становить публічний інтерес, з приводу стану природного довкілля у зв'язку з діяльністю Трипільської ТЕС до Центральної геофізичної лабораторії ДС України з надзвичайних ситуацій №485 від 18.01.2016 року, вода Канівського водосховища в районі Українки забруднена сполуками важких металів, сполуками азоту, фенолами. Перевищення гранично допустимих концентрації (ГДК)1 відмічено за сполуками міді, цинку, мангану, хрому шестивалентного, сполуками азоту та фенолами. Середні межі коливань складали за сполуками міді 2-8 ГДК, > фому шестивалентного 4-6 ГДК, сполуками цинку -1-3 ГДК, мангану - 0,8 - 4,8 ГДК. Вміст азоту нітритного був у межах 1-3,8 ГДК, азоту амонійного - 0,3 - 2,4 ГДК, фенолів - від 0 до З ГДК Концентрації сполук заліза загального були у межах 0,4-1,5 ГДК.

Центральна геофізична обсерваторія Державної служби України з надзвичайних ситуацій в листі № 17-11/1845 від 12 жовтня 2016 року вказала, що за даними багаторічних спостережень загальний рівень забруднення атмосферного повітря в містах Обухів і Українка характеризується, як низький. Середньорічні концентрації основних забруднювальних речовин не перевищували відповідні середньодобові гранично допустимі концентрації.

Стан забруднення поверхневих вод в районі розміщення Трипільської ТЕС визначається на Канівському водосховищі, в районі м. Українка. За програмою спостережень, проби води на гідрохімічні показники відбираються 4 рази на рік (в основні гідрологічні фази), в яких визначається до 40 хімічних речовин. Аналіз отриманих даних за 2014, 2015 роки та І півріччя 2016 року свідчить, що у воді Канівського водосховища в районі м. Українка вміст фенолів, нафтопродуктів, синтетично поверхнево-активних речовин (СПАР), хлорорганічних пестицидів не перевищував допустимі нормативи. Найбільш високі концентрації сполук азоту амонійного та міді спостерігались у І півріччі 2016 року, сполук азоту нітратного - у 2014 р. у нижньому створі міста, сполук мангану та хрому шестивалентного - у 2015 р. у створі 4 км нижче м. Українка. За екологічною оцінкою стану і ступеню чистоти поверхневі води в районі м. Українка відносяться до II класу, 3 категорії: за станом добрі, за ступенем чистоти - досить чисті .

Спостереження за забрудненням ґрунтів на вміст важкими металами проводились в м. Українка в 2010 році, максимальний вміст калію, магнію, міді та нікелю був нижчий рівня ГДК /т.13 а.с.177-181/.

Державна служба України з надзвичайних ситуацій в листі № 66/1/4408 від 20 травня 2016 року вказала про здійснення планових та позапланових перевірок Трипільської ТЕС, за результатами яких були складені акти та приписи про усунення порушень, притягнуто винних осіб до адміністративної відповідальності. Разом з цим, вказано про відсутність інформації про аварії і пожежі на цьому підприємстві протягом останніх 10 років /т.10 а.с.1164-1165/.

В листі від 18 травня 2016 року № 06.1-08.2/579 Департамент екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації повідомив, що у департаменті відсутні відомості щодо фактів аварій, пожеж на Трипільській ТЕС ПАТ «Центренерго» та внесення документів реагування у зв'язку з діяльністю Трипільськорї ТЕС за останні 10 років /т.10.а.с.237/

Комунальним закладом Обухівської районної ради «Обухівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» надана інформація щодо кількості хворих на різні захворювання, узагальнений аналіз причин захворювань не здійснений /т.11 а.с.42-48/.

З висновку Державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02.07.130482 від 27 грудня 2012 року вбачається, що для Трипільської ТЕС величина санітарно-захисної зони не нормується, а визначається розрахунком розсіювання, відповідно до якого розсіювання максимально приземних концентрацій по більшості інгредієнтів спостерігаються на відстані 1000 м. Найближча житлова забудова розташована в північному напрямку на відстані 1000 м. /т.10 а.с.68-70/.

Відповідно до експертного висновоку № 8645 від 27 липня 2016 року /т.11 а.с.49-155/, зазначається, що господарська діяльність Трипільської ТЕС здійснює істотний вплив на пилове забруднення атмосферного повітря населених місць в 15-кілометровій зоні навколо станції, до якої, зокрема, належать населені пункти: м. Українка та с. Трипілля, виявлено перевищення максимальної разової гранично допустимої концентрації суспендованих часточок, недиференційованих за складом у 4-20 разів. За рештою досліджених показників забруднення атмосферного повітря перевищення ГДК не виявлено. Вплив господарської діяльності Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго» на забруднення ґрунтового покриву населених місць виявляється у 2-8-кратному перевищенні регіональних фонових концентрацій арсену в межах жилої зони, зокрема, м. Українка, с. Трипілля, що свідчить про можливе забруднення сільськогосподарських угідь понад гранично допустиму концентрацію. Обстеження сільськогосподарських угідь на вміст арсену потребує окремого дослідження.

За рештою досліджених показників забруднення, господарська діяльність Трипільської ТЕС не здійснює істотного впливу на забруднення ґрунтів населених місць. Виявлено локальні 2-3-кратні перевищення фонового регіонального рівня змісту цинку (у 2 точках), нікелю (в 1 точці) та свинцю (в 1 точці), джерелами яких, крім Трипільської ТЕС, можуть бути і інші техногенні об'єкти Обухівського району, а кратність перевищення - неістотно виходить за межі природних флуктуацій фонового рівня.

Господарська діяльність Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго» зумовлює наступні екологічні ризики:

- неприйнятний ризик пилового забруднення атмосферного повітря з оціночною величиною 10 -6 та встановленим в експертному дослідженні перевищенням гранично допустимої максимальної разової концентрації у 4-20 разів - «недопустимого» рівня «дуже високого» ступеня забруднення; можливим перевищенням гранично допустимої середньодобової концентрації у 13-65 разів, що відповідає класифікації: «сильно забруднена атмосфера», зокрема, в східній частині м. Українка, «високо забруднена атмосфера» , зокрема, в східній частині м. Українка, північній частині с. Трипілля, «екстремально забруднена атмосфера» - в більшій частині с. Трипілля;

- аналіз літературних джерел щодо впливу пилових часточок викидів ТЕС на здоров'я населення, хімічного та мінералогічного складу аерозолів дає підстави для висновку щодо високої ймовірності захворювань дихальної системи людей, які мешкають, зокрема, в населених пунктах Обухівського району: м. Українка, с. Трипілля з формуванням концерагенних та мутагеничних ефектів. Цей висновок потребує підтвердження даними медичної статистики або проведення медико-біологічних досліджень;

- ризик перевищення ГДК арсену в ґрунтах сільськогосподарських угідь та забруднення сільськогосподарської продукції сполуками арсену потребує окремого дослідження.

Як вбачається з експертного висновку № 8658 від 25 серпня 2016 року як додаток до експертного висновку № 8645 від 27 липня 2016 року /т.13 а.с.214-231/, за результатами електронномікроскопічних досліджень суспендованих часточок, недиференційованих за складом (пилу), відібраних 04 серпня 2016 року з атмосферного повітря в с. Трипілля (з підвітряного боку на відстані 3 км від Трипільської ТЕС), експерт ОСОБА_122 сформулював наступні відповіді на поставлені йому питання:

- суспендовані часточки, недиференційованих за складом, виявлені в повітрі зони впливу Трипільської ТЕС, являють собою переважно дрібнодисперсні (мікронних та субмікрональних розмірів) фракції силікатів (алюмосилікатів). Кристалів сірки (сульфітів, сульфатів), калію, кальцію, магнію, сірки, хлору, поодинокими включеннями фосфору та фтору. Переважна більшість часточок має неправильну форму з гострими краями, голко- та зірочко подібну, що визначає ризик травмування тканин при вдиханні та розвитку захворювань дихальних шляхів. Форма, розміри, хімічний склад пилових часточок, вміст практично в усіх проаналізованих структурах елемента-індикатора - цирконію - однозначно вказує на генезис та тип пилового забруднення атмосфери - зола винесення ТЕС;

- електронномікроскопічні дослідження суспендованих часточок, недиференційованих за складом, дають підстави для кваліфікації пилового забруднення атмосфери в зоні впливу Трипільської ТЕС як «пил неорганічний зі вмістом діоксину кремнію 70-20%», що обґрунтовує застосування нормативу максимально разової концентрації (ГДК м.р.) 0,3 та середньодобової (ГДК м.р.) 0,1 мг/м3 згідно діючих нормативів (в Експертному висновку № 8645 від 27 липня 2016 року застосовано норматив 0,5 та 0,15 мг/м3 відповідно). Останнє не лише підтверджує висновки викладені в Експертному висновку № 8645, а й істотно збільшує оцінку екологічної небезпеки для населення зони впливу Трипільської ТЕС та дозволяє класифікувати більшу частину обстеженої території, як «зону екстремального пилового забруднення атмосферного повітря». Враховуючи переважно мікронні та сумікронні розміри суспендованих в атмосфері часточок, їх форму та хімічний склад, дослідження та рекомендації ВООЗ щодо вмісту в повітрі твердих часточок розмірами менше 10 та 2,5 мкм, результати медико-екологічних досліджень літературних джерел, експерт дійшов висновку щодо істотного (недопустимого) ризику для населення обстеженої території захворювань дихальних шляхів (фіброз, гранульома, силікоз легенів), в тому числі онкологічних, унаслідок пилового забруднення атмосфери, спричиненого господарською діяльністю Трипільської ТЕС .

Відповідно до висновку №8796 від 25.08.2016 року, експерт дійшов наступних висновків:

Головним екологічним ризиком для екосистем та населення, що мешкає в зоні впливу Трипільської ТЕС є пилове забруднення атмосфери, зумовлене викидом суспендованих часточок, недиференційованих за складом, що містять діоксин кремнію в межах 70-20% та являють собою переважно дрібнодисперсні (мікронних та субмікронних розмірів) фракції силікатів (алюмосилікатів), кристалів сірки (сульфідів, сульфатів), голкоподібних часточок оксиду цирконію зі включеннями міді, натрію, калію, кальцію, магнію, сірки, хлору, поодинокими включеннями фосфору та фтору. У зв'язку з чим, експерт вважає обґрунтованим застосування нормативу ГДКМ.Р. - 0,3, ГДК С.Д. - 0,1мг/м3 для цього показника згідно чинного РД 52.04.186- 89».

Причинно-наслідковий зв'язок між пиловим забрудненням повітря та господарською діяльністю щодо спалювання викопного палива на Трипільській ТЕС визначається наявністю «реактивного кремнезему» (у біологічно доступній формі), який утворюється при високотемпературному спалюванні вугілля, присутністю елементів-індикаторів цирконію, міді, радіоактивних урану-238 та торію-232, що дозволяє однозначно ідентифікувати тип пилового забруднення атмосфери, як «зола винесення Трипільської ТЕС».

Пилове забруднення атмосфери обстежених населених пунктів відповідає недопустимому рівню забруднення та категорії екстремально забрудненої атмосфери на більшій частині території впливу Трипільської ТЕС. Пилове забруднення атмосфери веде до пригнічення фізіологічної діяльності екосистем та всихання окремих видів рослинності. Хімічний та гранулометричний склад пилового забруднення однозначно вказує на його головне джерело - викиди Трипільської ТЕС.

Екстремальне пилове забруднення атмосфери дрібнодисперсними часточками діоксину кремнію уламкової форми з загостреними краями, спричинене господарською діяльністю Трипільської ТЕС, визначає істотний (недопустимий) ризик для населення обстеженої території захворювань дихальних шляхів (фіброз, гранульома, силікоз легень), в тому числі онкологічних /т.13 а.с.214-231 /.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Надані позивачами експертний висновок № 8645 від 27.07.2016 року та додатком до нього № 8658 від 25.08.2016 року суд вважає такими, що здобуті із грубим порушенням чинного процесуального законодавства, оскільки в установленому законодавством порядку ОСОБА_122 у цій справі не набував процесуального статусу експерта, йому особисто, експертній установі, де він працює, і загалом у цій справі будь-яка експертиза не призначалась, отже вказаний письмовий доказ не є висновком експерта у розумінні ЦПК України і не може слугувати допустимим доказом. Крім того, залишились неспростованими доводи представників відповідачів щодо недотримання приписів Закону України «Про екологічну експертизу» та наявності суттєвих протирічь, неточностей та недоліків при виготовленні тексту вказаних документів.

Дослідження стану навколишнього природного середовище було здійснено Державною установою «Інститут громадського здоров'я ім. О.М.Марзєєва» НАМН України від 05 вересня 2016 року, на замовлення Юридичної фірми «Імператив Плюс», що представляє інтереси позивачів /т.13 а.с.232-250/.

У висновках Звіту цієї установи зазначено, що за виявленими ознаками діяльність Трипільської ТЕС, що входить до складу ПАТ «Центренерго», не відповідає вимогам діючих нормативних документів, а саме: Конституції України, Земельному кодексу України,Водному кодексу України, Повітряному кодексу України, Законам України: «Про охорону навколишнього природного середовища»; «Про охорону атмосферного повітря»; «Про охорону земель»; «Про відходи»; «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення»; «Про питну воду та питне водопостачання»; «Про об'єкти підвищеної небезпеки», ДСП № 173-96 «Рекомендациям по проектированию золоотвалов электрических станций П26-85».

На прилеглій до Трипільської ТЕС території має місце наднормативне забруднення атмосферного повітря (пил з вмістом двоокису кремнію 20-70% до 9,2 ЕДК, сполуки хрому до 2,1 ГДК), ґрунту (кадмій до З ГДК), поверхневих ґрунтових вод у джерелах децентралізованого водопостачання населення (кадмій до 60 ГДК, хром до 12 ГДК, нікель до 6 ГДК, свинець до 4 ГДК, марганець до 8 ГДК в порівнянні з показниками води питного призначення) забруднюючими речовинами, властивими для цього об'єкту.

Існування золошлаковідвалу Трипільської ТЕС у такому вигляді як зараз є неприпустимим, оскільки порушує вимоги діючих нормативних документів щодо захисту довкілля і негативно впливає на здоров'я та умови проживання населення на прилеглих територіях.

В зв'язку з цим, необхідно розробити та реалізувати проект додаткових заходів (рекультивація ділянок, де не ведеться намив, посилення протифільтраційного захисту, посилення заходів по пригніченню пилоутворення, розгортання мережі моніторингових свердловин, утилізація накопичених відходів з використанням їх в якості складових компонентів будівельних матеріалів та ін.) з метою забезпечення недопущення перевищення гігієнічних нормативів рівнів впливу чинників Трипільської ТЕС на умови проживання населення прилеглих до нього територій.

Переважна більшість населення в зоні впливу золошлаковідвалу Трипільської ТЕС оцінює стан довкілля у своєму населеному пункті та на прилеглій території як незадовільний, пов'язуючи це із впливом діяльності Трипільської ТЕС, а також відзначає, що функціонування поруч з населеним пунктом цього об'єкту негативно впливає на стан здоров'я та умови проживання мешканців.

Динаміка основних показників захворюваності населення серцево-судинними хворобами, онкологічними хворобами та хворобами органів дихання в населених пунктах прилеглих до золошлаковідвалу Трипільської ТЕС, чітко корелюється з відстанню джерела забруднення до населених пунктів та переважаючими напрямками вітрів.

У зв'язку з виявленням в воді джерел децентралізованого водопостачання надзвичайно високих концентрацій важких металів, особливо кадмію, є потреба у проведенні цілеспрямованих досліджень та розробки дієвих заходів по його усуненню.Протоколи досліджень, на підставі яких були зроблені вказані висновки також містяться в матеріалах справи.

Матеріали справи містять копію Висновку судової комісійної інженерно-екологічної експертизи № 5542, складеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса 03 серпня 2017 року на виконання ухвали Обухівського районного суду Київської області в рамках розгляду справи за позовом ОСОБА_124, ОСОБА_125 до ПАТ «Центренернго» відшкодування моральної шкоди № 372/2439/16-ц. У висновках експерти вказали про неможливість встановити масштаб негативного впливу внаслідок господарської діяльності Трипільської ТЕС, проте вважають негативним вплив діяльності ТЕС на навколишнє природне середовище /т.17 а.с.101-125/.

Матеріали справи містять копію науково-експертного висновку, що складений д.ю.н, професором, членом-кореспондентом НАПрН України ОСОБА_126 щодо доктринального тлумачення положень ст. 50 Конституції України /т.14 а.с.1-26/.

Матеріали справи містять копію статистичного щорічника Київської області за 2015 рік Головного управління статистики у Київській області, але він не містить відомостей про динаміку основних показників захворюваності населення різними хворобами в населених пунктах прилеглих до Трипільської ТЕС з прив'язуванням з відстанню джерела забруднення до населених пунктів та відомостей, що характер хвороб є особливим і відмінним від інших регіонів України.

Згідно відповіді відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Обухівському районі Київської області від 26.01.2017 року № 19/23 на запит ПАТ «Центренерго» за період з 01.01.2010 по 01.01.2017 року включно, не зареєстровано жодного випадку, пов'язаного з професійним захворюванням внаслідок діяльності Трипільської ТЕС/т. 15 а.с.252/.

В матеріалах справи також наявні опитування позивачів на встановлення їх психологічного стану.

Звіт моніторингового екологічного обстеження ґрунтів в районі золовідвалу Трипільської ТЕС за 2017 рік, складений Державним підприємством «Українська геологічна компанія» Державної служби геології та надр України. За результатами виконаних досліджень ґрунтів в районі золовідвалу Трипільської ТЕС в 2017 році зроблені наступні висновки.

Основними елементами-індикаторами забруднення волошкових відходів за 2006 - 2017 роки є Ag-Li-Cu-Mo-S-Pb-Sn-Ni-V, концентрація яких в 5-10 разів перевищує їх фоновий вміст в ґрунтах району робіт. Відмінності в складі забруднення золошлакових відходів, котрі були зафіксовані в попередні роки, в основному стосувались порядку розміщення деяких елементів в геохімічному спектрі, а не самого геохімічного складу забруднення та вмісту цих елементів. В цілому, золошлакові відходи за токсичністю відносяться до ІV класу небезпечності і підлягають зберіганню на спеціальному проммайданчику чи на полігоні промислових відходів. Крім того, за результатами досліджень 2017 року, в складі елементів забруднювачів золошлакових відходів відмічається незначне зростання концентрації Mo Cu і S. В мінеральному складі золошламу відмічається незначне підвищення вмісту окислів кремнію,заліза і калію та пониження вмісту окисів кальцію, натрію і фосфору. Такі зміни в мінеральному та мікроелементному складі золошламів ТЕС наймовірніше пов'язано із незначною зміною геохімічного складу палива.

Значимі підвищення контрольних рівнів вмісту (більше ніж в 1 раз) хімічних елементів у ґрунтах санітарно-захисної зони Трипільської ТЕС, як і в попередні роки досліджень, відмічаються на відстані до 50 метрів від золовідвалу за Pb і в поодиноких пробах за Mn, V.

Суттєве забруднення ґрунтів хімічними елементами в межах санітарно-захисної зони ТЕС відбувається на відстані 50 м від контуру золо відвалу, за сумарним показником забруднення класифікується як допустиме. На відстані 150 м і 300 м від контуру золо відвалу ТЕС, забруднення ґрунтів відповідає фоновому рівню, тобто ґрунти не забруднені.

Аналіз динаміки забруднення ґрунтів в санітарно-захисній зоні золовідвалів Трипільської ТЕС 2006-7 рок свідчить що в межах 50 метрової зони від контуру золовідвалу в ґрунтах не відбувається суттєвих змін концентрації хімічних елементів. З 2012 року відмічається незначне зростання концентрацій за S і Ag в межах північної 50 метрової зони золовідвалу.

Отримані висновки щодо впливу золовідвалу Трипільської ТЕС на ґрунти прилеглих територій базуються на їх тривалому дослідженні (11 років) за однотипною методикою і можуть вважатися достовірними, так як вони повторюються із року в рік із несуттєвими відхиленнями, в межах похибки точності аналітичних досліджень та геологічного випробовування.

У висновку екологічного аудиту від 16 травня 2018 року, проведеного на замовлення Фонду державного майна України в ході процедури приватизації ПАТ «Центренерго», експертами встановлена відсутність цілого ряду погоджень, що передбачені нормами чинного законодавства, виявлені ризики та розроблені рекомендації щодо удосконалення діяльності Трипільської ТЕС. Межі екологічного аудиту визначені площею відведених земельних ділянок Трипільської ТЕС, оцінка впливу за межами території визначена виключно в межами санітарно-захисної зони, відбір проб для аналітичних досліджень не передбачено. Зі Звіту вбачається, що аудитором був здійснений аналіз наведених вище експертних досліджень Незалежного інституту судових експертиз, ДУ «Інститут громадського здоров'я ім. О.М.Марзєєва» НАМН України та вказано на те, що вони свідчать про наявність негативного впливу на навколишнє природне середовище Трипільської ТЕС. Також у звіті приділяється увага аналізу інформації, оприлюдненої в ЗМІ та інформації щодо наявних судових розглядів, що є результатом діяльності ПП «Юридична фірма «Імператив Плюс», які оцінюються як такі, що створюють репутаційні ризики та ризики правового характеру для майбутнього власника, а також надано рекомендації щодо усунення виявлених невідповідностей на об'єкті Трипільска ТЕС ПАТ «Центренерго». /т.18 а.с.4-23, 26-102/.

Суд вважає, що позивачами переконливо не доведено твердження про понаднормативне забруднення території місця їх проживання (ґрунтів, атмосферного повітря, водойм Канівського водосховища) небезпечними речовинами, про те, що таке понаднормативне забруднення природного довкілля є прямим наслідком протиправної діяльності Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго», яка у своїй діяльності не дотримується нормативних зобов'язувальних приписів, а також про те, що вина Трипільської ТЕС простежується як у формі умислу, так і необережності.

В обґрунтування позовних вимог представники позивачів посилаються на те, що внаслідок діяльності відповідача спричиняється пилове забруднення атмосферного повітря дрібнодисперсним пилом, дрібнодисперсними часточками окремих хімічних речовин, хоч і вказують на те, що в Україні норми для саме таких видів викидів законодавчо не встановлені. За таких обставин, підстав вважати, що відповідачем порушуються норми таких викидів немає, а подібні твердження позову не вказують на наявність вини відповідача у порушенні екологічного законодавства.

Доводи сторони позивачів про те, що негативна виробнича діяльність Трипільської ТЕС є загальновідомим фактом суд оцінює критично в аспекті саме спірних правовідносин щодо відшкодування моральної шкоди, тому вважає що відповідні обставини, які породжують відповідні правові наслідки у спірних правовідносинах підлягають доказуванню на загальних підставах.

Суд вважає непереконливими і недоведеними посилання позову на понаднормативне промислове забруднення природного довкілля шкідливими речовинами, що створило небезпеку для життя і здоров'я позивачів та негативно вплинуло на якість життя, оскільки належних і допустимих доказів цього суду не подано.

Суд погоджується із доводами позивачів про те, що посадовими особами відповідача допускались порушення природоохоронного законодавства, однак співвіднесення таких порушень саме із порушенням прав чи законних інтересів позивачів суд вважає безпідставними. Суд погоджується із доводами представників відповідача про те, що вказані позивачами порушення екологічних норм були короткотривалими за часом (разовими правопорушеннями), були обмежені на територіях, де це сталося, вчасно ліквідовані і не мали ніякого негативного впливу на територію проживання та перебування позивачів по справі, а особливо на екологічну ситуацію в районі.

Відповідач посилається на те, що за клопотанням Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго», Харківським науково-дослідним інститутом судових експерти ім. М.С. Бокаріуса, було проведено судову комісійну інженерно-екологічну еспертизу, Висновок № 5542 від 03.08.2017, згідно якого господарська діяльність ПАТ «Центренерго» Трипільської ТЕС відповідає вимогам природоохоронного законодавства. Суд вважає неможливим покласти вказаний висновок експертизи в основу судового рішення у цій справі, оскільки вказана експертиза проводилась за ухвалою суду у іншій цивільній справі, оригінал цього письмового доказу суду не подавався.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 5 від 31.03.1995 року у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Положеннями ч. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право кожного на життя, що охороняється законом.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

В силу ч. 1 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадів, передбаченихКонституцією України.

А відповідно до ч.1 ст. 50 Конституції України, кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Стаття 282 ЦК України визначає, що фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров'ю.

В силу ст. 293 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побути, а також права на її збирання та поширення. Діяльність фізичної та юридичної особи, що приводить до нищення, псування, забруднення довкілля є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності.

Фізична особа має право на безпечні для неї продукти споживання (харчові продукти та предмети побуту). Фізична особа має право на належні, безпечні та здорові умови праці, проживання навчання тощо.

В порядку ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Під час судового розгляду залишились недоведеними посилання позову на наявність факту заподіяння моральної шкоди, яка в силу дії ст.23 ЦК України має чітко визначені прояви, існування яких і породжує право вимоги до завдавача щодо її відшкодування. Зокрема у цій справі суду не було подано належних і допустимих доказів фізичного болю чи страждань, яких позивачі зазнали у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, факт ушкодження здоров'я залишився недоведеним. Також не було подано належних і допустимих доказів душевних страждань, яких позивачі зазнали у зв'язку з протиправною поведінкою щодо них самих, членів їх сім'ї чи близьких родичів, факт протиправної поведінки саме відповідача по відношенню саме до позивачів залишився недоведеним.

Суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивачів слід відмовити виходячи з того, що під час судового розгляду залишилась недоведеною наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода (моральна) зі встановленням її розміру; причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина.

Жодним доказом не підтверджується причинний зв'язок між станом здоров'я позивачів та виробничою діяльністю відповідача, а відповідні доводи позову ґрунтуються виключно на судженнях самих позивачів і є непереконливими. Доводи про наявність проявів передбачених ст.23 ЦК України моральної шкоди відносно душевних страждань внаслідок ушкодження здоров'я залишились неконкретизованими і недоведеними. Реально існуючих порушень прав чи законних інтересів позивачів, які б підлягали правовому захисту у обраний позовом спосіб під час розгляду цієї справи не виявлено. Доводи позову про необхідність відшкодування моральної шкоди через існування лише ризику таких порушень у майбутньому суд вважає безпідставними і такими, що не можуть покладатись в основу судового рішення за приписами чинного законодавства.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», кожний громадян України має право на безпечне для його життя і здоров'я навколишнє природне середовище.

Стаття 31 цього Закону визначає завдання стандартизації і нормування в галузі охорони навколишнього природного середовища. Екологічна стандартизація і нормування проводяться з метою встановлення комплексу обов'язкових норм, правил, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки.

Державні стандарти в галузі охорони навколишнього природного середовища є обов'язковими для виконання і визначають поняття і терміни, режим використання й охорони природних ресурсів, методи контролю за станом навколишнього природного середовища, вимоги щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища, інші питання, пов'язані з охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів (ч.1 ст.32 вказаного Закону).

В порядку ст. 33 цього Закону екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів.

Законодавством України можуть встановлюватися нормативи використання природних ресурсів та інші екологічні нормативи.

Екологічні нормативи повинні встановлюватися з урахуванням вимог санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм, гігієнічних нормативів.

Нормативи гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у навколишньому природному середовищі та рівні шкідливих фізичних та біологічних впливів на нього є єдиними для всієї території України.

Згідно зі ст. 50 цього Закону екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров'я людей.

Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов'язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів.

Діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди навколишньому природному середовищу, може бути припинена за рішенням суду.

Суб'єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення.

Здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях із додержанням санітарних та екологічних норм у спосіб, що забезпечує можливість подальшого використання відходів як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людей (ст. 55 цього Закону).

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Проохорону атмосферного повітря » для оцінки стану забруднення атмосферного повітря встановлюються нормативи екологічної безпеки атмосферного повітря та нормативи гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, рівні шкідливого впливу фізичних та біологічних факторів у межах населених пунктів, у рекреаційних зонах, в інших місцях проживання, постійного чи тимчасового перебування людей, об'єктах навколишнього природного середовища з метою забезпечення екологічної безпеки громадян і навколишнього природного середовища: нормативи якості атмосферного повітря; гранично допустимі рівні впливу акустичного, електромагнітного, іонізуючого та інших фізичних факторів і біологічного впливу на стан атмосферного повітря населених пунктів.

В силу ст. 7 цього Закону нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, встановлюються з метою забезпечення дотримання нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря з урахуванням економічної доцільності, рівня технологічних процесів, технічного стану обладнання, газоочисних установок.

Для діючих і тих, що проектуються, окремих типів обладнання і споруд залежно від часу розроблення та введення у дію, наявності наукових і технічних розробок, економічної доцільності встановлюються: норматив гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела; технологічні нормативи допустимих викидів забруднюючих речовин або їх суміші, які визначаються у місці їх виходу з устаткування.

До технологічних нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин належать: поточні технологічні нормативи - для діючих окремих типів обладнання, споруд на рівні підприємств з найкращою існуючою технологією виробництва аналогічних за потужністю технологічних процесів; перспективні технологічні нормативи - для нових і таких, що проектуються, будуються або модернізуються, окремих типів обладнання, споруд з урахуванням досягнень на рівні передових вітчизняних і світових технологій та обладнання.

Нормативи гранично допустимих рівнів впливу на атмосферне повітря встановлюються для кожного стаціонарного джерела по всіх створюваних ним видах фізичних і біологічних факторів.

Нормативи гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів встановлюються на рівні, за якого фізичний та біологічний вплив усіх джерел у цьому районі, з урахуванням перспектив його розвитку, в період терміну дії встановленого нормативу не призведе до перевищення нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря (за найбільш суворим нормативом) (ст. 8 цього Закону).

Вирішуючи спірні правовідносини суд бере до уваги Рішення Європейського суду з прав людини у подібних правовідносинах.

Так, у справі «Дземюк проти України» Європейський суд з прав людини визначив, що для того, щоб порушити питання за статтею 8 Конвенції, втручання, щодо якого скаржиться заявник, воно має безпосередньо впливати на його житло, приватне або сімейне життя та має досягти певного мінімального рівня, щоб скарги підпадали під дію статті 8 Конвенції (див. рішення від 9 грудня 1994 року у справі «Лопес Остра проти Іспанії» (Lopez Ostra v. Spain), п. 51, Series А № 303-С, та рішення у справі «Фадєєва проти Росії» (Fadeyeva v. Russia), пп. 69-70). Тому, для рішення першочерговим є те, чи може забруднення довкілля, на яке скаржиться заявник, вважатися таким, що негативно впливає на користування зручностями його житла та якість його приватного і родинного життя (рішення від 2 грудня 2010 року у справі «Іван Атанасов проти Болгарії» (Ivan Atanasov v. Bulgaria), заява № 12853/03, п. 66).

У справі «Дубецька та інші проти України» ((Dubetska and Others v. Ukraine), заява № 30499/03, пп. 110 та 113) Суд встановив, що забруднення води є одним з чинників, які впливають на стан здоров'я заявників, а отже - на їх можливість користуватися своїм житлом, вести приватне та сімейне життя.

Оцінка такого мінімального рівня є відносною та залежить від усіх обставин справи, таких як інтенсивність і тривалість шкідливого впливу та його фізичні чи психологічні наслідки. Також має братися до уваги загальний контекст довкілля. Суд нещодавно нагадував, що не може бути небезпідставної скарги за статтею 8 Конвенції, якщо шкода, стосовно якої подаються скарги, є незначною у порівнянні з екологічними ризиками, притаманними життю в кожному сучасному місті ( рішення від 14 лютого 2012 року у справі «Харді та Мейл проти Сполученого Королівства» (Hardy and Maile v. the United Kingdom), заява № 31965/07, п. 188).

З наведених вище обставин справи вбачається, що Трипільська ТЕС була введена в експлуатацію у 1972 році, з того часу проводить свою діяльність, тривалий час модернізація та оновлення обладнання ТЕС не проводилась, у зв'язку з чим наявні очисні установки не в повній мірі відповідають сучасним вимогам. Очевидним є те, що діяльність Трипільської ТЕС негативно впливає на навколишнє природне середовище. Трипільська ТЕС згідно санітарної класифікації відноситься до об'єкту першого класу із санітарно-захисною зоною 1000 м., яка до м. Українка та с. Трипілля, де проживають позивачі, витримана.

Вказане підприємство, в установленому законом порядку отримало дозволи на користування надрами та водокористування, а також на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Діяльність Трипільської ТЕС знаходиться під контролем уповноважених органів Держави.

Для Трипільської ТЕС величина санітарно-захисної зони не нормується, а визначається розрахунком розсіювання, відповідно до якого розсіювання максимально приземних концентрацій по більшості інгредієнтів спостерігаються на відстані 1000 м.

За даними Державної екологічної інспекції України та її підрозділу в Київській області протягом 2011-2016 років проведені численні лабораторні дослідження, ( матеріали справи містять відповідні копії протоколів вимірювань показників за вказаний період, актів перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та актів відбору проб), зокрема більше 100 досліджень атмосферного повітря і перевищень ГДК не виявлено, зокрема, вказано, що не виявлено перевищень нормативів викидів забруднюючих речовин згідно дозволу на викиди. Також не було виявлено негативного впливу від діяльності Трипільської ТЕС на якість води водоймища та ґрунту.

Державна установа «Київський обласний лабораторний центр МОЗ України, Обухівський міжрайонний відділ лабораторних досліджень» надає аналогічні дані, зокрема, вказують на те, що перевищень максимально разових концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі на межі 1000 метровій санітарно-захисної та в житловій забудові м. Українка не було зареєстровано. Обухівське районне управління Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області вказує на наявність забруднення ґрунтів хімічними елементами в межах 50-метрової зони від контуру золовідвалу, проте за сумарним показником воно кваліфікується як допустиме. На відстані 150 м і 300 м забруднення ґрунтів відповідає фоновому рівню, тобто ґрунти не забруднені /т. 17 а.с. 68-70/.

Державними органами не заперечується наявність негативного впливу від золовідвалу Тріпільської ТЕС, вказується на наявність перевищень ГДК по пилу в 1,1 рази в одній із точок відбору з повітряної (північної) сторони від джерела забруднення (золовідвалу) та їх виникнення внаслідок певних погодних умов таких, як вітри та спека. Проте, вказані обставини, як вбачається, мають епізодичний характер.

Центральна геофізична обсерваторія Державної служби України з надзвичайних ситуацій вказала, що за даними багаторічних спостережень загальний рівень забруднення атмосферного повітря в містах Обухів і Українка характеризується, як низький. Середньорічні концентрації основних забруднювальних речовин не перевищували відповідні середньодобові гранично допустимі концентрації. А згідно із даними Державної служби геології та надр України, промислові відходи, що утворюються в результаті спалювання палива Трипільській ТЕС за токсичністю відносять до IV класу небезпечності (малонебезпечні).

Матеріали справи містять дані про притягнення посадових осіб Трипільської ТЕС до адміністративної відповідальності, проте виявлені порушення переважно стосуються відсутності необхідного погодження щодо розташування певних об'єктів відповідно до вимог містобудівного законодавства, деякі з них стосуються порушення вимог природоохоронного законодавства, але діяльністю санаторію профілакторію «Зміна», який також перебуває у власності ПАТ «Центренего». У жодних висновках до актів, постанов про притягнення до адміністративної діяльності не вказано на порушення норм чинного законодавства щодо утримання золошлакувідвалу Трипільської ТЕС.

Офіційних звернень громадян Обухівського району до державних органів зі скаргами на пилові бурі, пов'язані з діяльністю Трипільської ТЕС у період 2013-2017 років не зафіксовано. Державна служба України з надзвичайних ситуацій повідомила про відсутність фіксації надзвичайних ситуацій та подій на Трипільській ТЕС з 2005 року по 2017 рік. А надана Комунальним закладом Обухівської районної ради «Обухівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» інформація щодо кількості хворих за різними захворюваннями не свідчить, що характер хвороб є особливим і відмінним від інших регіонів України.

Відповідно до наданих матеріалів порушень вимог санітарного законодавства Трипільською ТЕС державними органами не виявлено. А виявлені порушення стосуються вимог містобудівного законодавства стосуються процедур оформлення дозвільних документів і не можуть бути критеріями для оцінки фактичного впливу діяльності Трипільської ТЕС на життєдіяльність позивачів.

Узагальнений аналіз наведених висновків експерта ОСОБА_122 дає підстави стверджувати, що експертом встановлено наявність суспендованих часточок, недиференційованих за складом в атмосферному повітрі в 15-ти кілометровій зоні. У додаткових дослідженнях експертом здійснюється аналіз цих часточок, наводяться характеристики їх небезпеки та ймовірні ризики, також вказується на наявність причинно-наслідкового зв'язку між пиловим забрудненням повітря та господарською діяльністю Трипільській ТЕС. За рештою досліджених показників забруднення атмосферного повітря перевищення ГДК не виявлено.

При цьому слід звернути увагу, що проведені дослідження ґрунтуються на разових пробах відібраних експертом та різного роду публікаціях, а електронномікроскопічне дослідження проведено на пробах повітря в с. Трипілля з підвітряного боку на відстані 3 км від Трипільської ТЕС.

Позивачами визнано, що їх місце проживання знаходиться поза межами 1000 метрової санітарно-захисної зони. А отже Висновок ДУ «Інститут громадського здоров'я ім. О.М.Марзєєва» НАМН України, яким встановлено наднормативне забруднення атмосферного повітря пилом, за пробами отриманими в межах 240 м та 460 м, не може свідчити про наявність такого забруднення на території місця проживання позивачів.

У Висновку екологічного аудиту вказано на відсутність достовірних даних про результати досліджень й оцінки рівнів канцерогенного та неконцерогенного ризиків для здоров'я населення від існуючого забруднення атмосферного повітря на територіях населених пунктів, прилеглих до Трипільської ТЕС та вказано на необхідність їх проведення.

Враховуючи, що численними компетентними органами держави у проміжок часу 2011-2017 років перевищень максимально разових концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі на межі 1000 метровій санітарно-захисної зони та в житловій забудові м. Українка зареєстровано не було, що наявний рівень забруднення характеризується як низький, що в Україні законодавчо не встановлені норми для таких видів викидів, як пил чи суспендовані часточки, недиференційовані за складом, як вказує експерт ОСОБА_122, що проби здійснені даним експертом носили разовий характер, висновок останнього про забруднення 15-ти кілометрової зони не може бути покладений в основу рішення суду, так як суперечить іншим матеріалам справи.

За даними компетентних органів держави має місце забруднення ґрунтів хімічними елементами в межах 50-метрової зони від контуру золовідвалу, проте за сумарним показником воно кваліфікується як допустиме. На відстані 150 м і 300 м забруднення ґрунтів відповідає фоновому рівню, тобто ґрунти не забруднені.

У Висновку ДУ «Інститут громадського здоров'я ім. О.М. Марзєєва» НАМН України встановлено наднормативне забруднення ґрунту, за пробами отриманими в межах 240 м та 460 м, за одним із хімічних елементів - кадмій, що також не може свідчити про наявність такого забруднення на території місця проживання позивачів, що завдає їм моральної шкоди.

Стан забруднення поверхневих вод в районі розміщення Трипільської ТЕС визначається компетентними органами як такі, що відносяться до II класу, 3 категорії: за станом добрі, за ступенем чистоти - досить чисті, хоча були виявлені певні хімічні речовини, що мають негативний плив, проте у межах допустимих норм. У висновку ДУ «Інститут громадського здоров'я ім. О.М. Марзєєва» НАМН вказано на виявлення в воді джерел децентралізованого водопостачання надзвичайно високих концентрацій важких металів, особливо кадмію. Разом з цим, зазначено про необхідність проведення цілеспрямованих досліджень.

Інші висновки ДУ «Інститут громадського здоров'я ім. О.М.Марзєєва» НАМН не місять фактичних даних, стосуються аналізу стану золовідвалу Трипільської ТЕС, ставлення населення до діяльності Трипільської ТЕС, висловлені рекомендації.

З Висновку екологічного аудиту вбачається, що експертами встановлена відсутність цілого ряду погоджень, що передбачені нормами чинного законодавства, виявлені ризики та розроблені рекомендації щодо удосконалення діяльності Трипільської ТЕС. Межі екологічного аудиту визначені площею відведених земельних ділянок Трипільської ТЕС, оцінка впливу за межами території визначена виключно в межах санітарно-захисної зони, відбір проб для аналітичних досліджень не передбачено. Таким чином, даний висновок також не є таким, що свідчить про наявність забруднення навколишнього середовища в місцях проживання позивачів до такого ступеню, що завдає їм моральної шкоди.

Висновок судової комісійної інженерно-екологічної експертизи № 5542 складений Харківським НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса 03 серпня 2017 року отриманий в ході розгляду інших цивільних справ, за їх матеріалами, проте відсутня їх оцінка здійснена судом у цій справі, що унеможливлює здійснення такої оцінки в рамках розгляду даної справи судом.

Науково-експертний висновок складений д.ю.н, професором, членом-кореспондентом НАПрН України ОСОБА_126 щодо доктринального тлумачення положень ст. 50 Конституції України. Однак в силу ст.114 ЦПК України висновок експерта в галузі права може стосуватись лише питань застосування аналогії права, аналогії закону чи змісту норм іноземного права. А отже вказаний висновок не може бути прийнятий до уваги суду в якості належного та допустимого доказу у справі.

Суд вважає недопустимим доказом комісійні висновки спеціалістів за результатами психологічного дослідження позивачів, оскільки статус такого документа не передбачено чинним ЦПК України, особи, що його підписали - ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130 - на набували в установленому законом порядку процесуального статусу спеціаліста, в межах цієї справи не залучались судом в якості спеціаліста для проведення будь-якої процесуальної дії. Крім того, при розрахунку розміру моральної шкоди застосовано методику, яка виключена із реєстру методик проведення судових експертиз, а застосовані максимальні коефіцієнти встановлені з урахуванням наявності окремих обставин, які фактично у цій справі відсутні, зокрема щодо дискримінації.

За нормами процесуального законодавства висновок експерта не має наперед визначеної сили, і оцінюється судом за загальними правилами у сукупності з іншими наявними доказами у справі. При цьому суд звертає увагу, що предметом даного судового розгляду є не перевірка всієї діяльності Трипільської ТЕС, це не входить до компетенції суду, предметом розгляду є заподіяння моральної шкоди позивачам внаслідок діяльності одного з підприємств відповідача. У зв'язку з цим, до уваги суду можуть бути прийняті лише ті докази, які безпосередньо свідчать про наявність негативного впливу на життя позивачів, наявності витрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань позивачів, або інших негативних явищ, заподіяних їм незаконними діями або бездіяльністю відповідача.

З наведених обставин справи, і наявних в матеріалах справи доказів, оцінка яких здійснена судом, не вбачається, що місце проживання позивачів знаходиться у такій зоні де шкідливий вплив від діяльності Трипільської ТЕС перевищує встановлені нормативи, створює суттєві ризики для життя і здоров'я позивачів або порушує їх звичайний спосіб життя. Посилання позивачів на невстановлену для Трипільської ТЕС величину санітарно-захисної зони самі по собі не дають підстав для висновку про віднесення їх місця проживання до зони підвищеного впливу від Трипільської ТЕС, оскільки зона у 1000 м була визначена компетентними органами розрахунком розсіювання сполук, що мають негативні наслідки, при тому, що нормативно мінімальна зона становить 300 м. При цьому з екологічного звіту вбачається, що встановити (скоротити) санітарно-захисну зону для Трипільської ТЕС не вбачається можливим.

Сторона позивача переважно посилається на те, що внаслідок діяльності одного з підприємств відповідача має місце забруднення навколишнього середовища, що впливає на стан їх здоров'я, проте важко відрізнити вплив екологічних ризиків від впливу інших відповідних факторів, таких як вік, професія або особистий спосіб життя. Сторона позивачів не заперечує відсутності доказів на підтвердження погіршення стану здоров'я позивачів, вказуючи, що сам по собі факт забруднення навколишнього середовища свідчить про заподіяння моральної шкоди. Однак, як вже вказано вище, в ході розгляду справи не доведено, що в місцях проживання позивачів у даній справі рівень забруднення навколишнього середовища становить очевидну загрозу їх життю та здоров'ю, є вищим ніж в інших регіонах та містах України.

Позивачі посилаються на те, що наявне психологічне навантаження вплинуло на їх здоров'я, внаслідок зазначених аспектів позивачі, за їх твердженням, переживають значні душевні страждання, що проявилися у постійному стресі, страхах, тривогах, переживаннях, але вказане є їх власним суб'єктивним сприйняттям фактичних обставин.

При цьому, судом не можуть бути взяті до уваги висновки спеціалістів за результатами психологічного дослідження позивачів, оскільки експерти вийшли за межі своїх повноважень. Окрім аналізу психологічного стану позивачів були надані відповіді на питання, що належать до компетенції суду, такі як факт заподіяння моральної шкоди, встановлення причино-наслідкового зв'язку з діяльністю відповідача та визначення розміру відшкодування моральної шкоди, без врахування індивідуальних якостей позивачів, так як визначений однаковий розмір. Крім того, при розрахунку розміру моральної шкоди застосовано методику, яка виключена із реєстру методик проведення судових експертиз, а застосовані максимальні коефіцієнти встановлені з урахуванням наявності окремих обставин, які фактично у цій справі відсутні, зокрема щодо дискримінації.

Отже, в ході розгляду справи позивачами не доведено, що інтенсивність і тривалість шкідливого впливу від діяльності Трипільської ТЕС є настільки значними, що безпосередньо впливають на їх життя чи здоров'я, перевищують екологічні ризики, притаманні життю у кожному сучасному місті.

Суд вважає необґрунтованими посилання позову на письмові докази розгляду звернення жителів села Дерев'яна щодо виявлення 10 березня 2013 року забрудненого снігового покриву, оскільки жоден із позивачів не проживає у вказаному населеному пункті.

Непереконливими і непідтвердженими доказами суд вважає посилання позову на те, що саме внаслідок діяльності відповідача позивача заподіяно шкоду здоров'ю. Зокрема будь-яких медичних документів на підтверлдження цього суду не подано.

Загальні умови відповідальності за заподіяння моральної шкоди, за наявності яких виникає відповідне зобов'язання визначає ч.1 ст. 1167 ЦК України. Такими умовами є: моральна (немайнова) шкода, протиправна дія (бездіяльність), вина особи, причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) і такою шкодою. І лише за наявності всіх цих умов виникає зобов'язання по відшкодуванню моральної шкоди.

Жодним доказом не підтверджується причинний зв'язок між станом здоров'я позивачів та виробничою діяльністю відповідача, а відповідні доводи позову ґрунтуються виключно на твердженнях самих позивачів і є непереконливими. Доводи про наявність проявів передбачених ст.23 ЦК України моральної шкоди відносно душевних страждань внаслідок ушкодження здоров'я залишились неконкретизованими і недоведеними.

Суд вважає, що під час судового розгляду позивачами не доведено співвіднесення своїх моральних страждань покладених у основу позову фактичних обставин із виробничою діяльністю відповідача, а також доказів причинного зв'язку між діями відповідача та наслідками у виді спричинення моральної шкоди позивачам.

Під час судового розгляду залишилась недоведеною наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода (моральна) зі встановленням її розміру; причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина.

Реально існуючих порушень прав чи законних інтересів позивачів, які б підлягали судовому захисту у обраний позивачами спосіб під час розгляду цієї справи не виявлено. Доводи позову про необхідність відшкодування моральної шкоди через існування лише ризику таких порушень у майбутньому суд вважає безпідставними і такими, що не можуть покладатись в основу судового рішення.

Визначений позовом предмет спору і дійсний характер спірних правовідносин сторін свідчать про те, що переважна більшість зазначених позивачем підстав для задоволення позову є явно неналежними, а у окремих випадках - надуманими.

На думку суду, суттєві недоліки у обраній позовом правовій позиції, неконкретизованість і протирічливість доводів позову, невідповідність фактичних обставин справи з обраним позовом способом захисту інтересів позивачів, недотримання чинного процесуального законодавства при зборі доказів унеможливлюють задоволення позовних вимог на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний

розсуд.

Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Суд вважає, що позивачами не доведено обставин, які б породжували правові наслідки у виді виникнення зобов'язань сплатити визначені позовом кошти, тому достатніх підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дослідженими матеріалами справи та зібраними доказами, встановленими обставинам справи підстав для задоволення позовних вимог з мотивів, викладених в позовній заяві не вбачається.

Таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивачі та їх представники, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого об'єктивного підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-83, 89, 259, 263-265, 268, 273, 282, 365 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111 до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про відшкодування моральної шкоди, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 15.04.2019 року.

Суддя: