Справа № 127/6836/19
Провадження № 2/127/952/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

14.05.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є власником частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.06.2002 року за №2-2191, спадкова справа №195/2002, видана Другою вінницькою державною нотаріальною конторою та витягом з єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Окрім ОСОБА_1 власником іншої частини будинку є ОСОБА_3 , яка проживає окремо. Вищезазначений будинок, який їм належить на праві приватної часткової власності, розділений між ними із окремими виходами та лічильниками.

Відповідно до довідки №323 від 18.02.2019 року виданої квартальним комітетом «Добробут» за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (власник), та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 року ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підтвердження факту відсутності відповідача за місцем реєстрації є довідка, видана квартальним комітетом «Добробут» від 24.07.2018 року, в якій зазначено, що ОСОБА_2 , 1978 року народження не проживає у будинку.

Згідно з актом опитування сусідів за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживає і більше півроку за цією адресою не з`являється.

Таким чином, з моменту проживання ОСОБА_2 окремо, ОСОБА_1 самостійно розраховується за послуги з утримання будинку, сплачує за газопостачання, електроенергію, опалення будинку, тощо. Єдиний дохід позивача це мінімальна пенсія за віком.

Позивач як власник будинковолодіння та пенсіонер звернулась до Департаменту соціальної політики Управління соціального захисту Вінницької міської ради із документами на розгляд комісії щодо призначення житлової субсидії.

Однак, Департаментом соціальної політики Управління соціального захисту Вінницької міської ради було відмовлено в призначенні житлової субсидії, беручи до уваги те, що ОСОБА_2 проживає за кордоном, але зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тому позивач не може отримати соціальну пільгу.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 є власником частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.06.2002 року за №2-2191, спадкова справа №195/2002, видана Другою вінницькою державною нотаріальною конторою та витягом з єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім ОСОБА_1 власником іншої частини будинку є ОСОБА_3 , яка проживає окремо. Вищезазначений будинок, який їм належить на праві приватної часткової власності розділений між ними із окремими виходами.

Відповідно до довідки №323 від 18.02.2019 року, виданої квартальним комітетом «Добробут» за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (власник), та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

Підтвердженням факту відсутності відповідача за місцем реєстрації є довідка квартального комітету «Добробут» від 24.07.2018 року, в якій зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає у будинку.

Згідно з актом опитування сусідів за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживає і більше півроку за даною адресою не з`являється.

Таким чином, з моменту проживання ОСОБА_2 окремо ОСОБА_1 самостійно розраховується за послуги з утримання будинку, сплачує за газопостачання, електроенергію, опалення будинку, тощо. Єдиний дохід позивача це мінімальна пенсія за віком.

Позивач як власник будинковолодіння та пенсіонер звернулась до Департаменту соціальної політики Управління соціального захисту Вінницької міської ради із документами на розгляд комісії, щодо призначення житлової субсидії. Але Департаментом соціальної політики Управління соціального захисту Вінницької міської ради було відмовлено в призначенні житлової субсидії, беручи до уваги те, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тому позивач не може отримати соціальну пільгу.

Фактичне місце проживання ОСОБА_2 встановлено в Чеській Республіці за адресою: Уєзд АДРЕСА_2 , район Усті над Орліці, що підтверджується довіреністю від 04 лютого 2019 року.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Положеннями ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки.

Сторони не пов`язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків,не проживають разом. Відповідач, будучи зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , чинить позивачу перешкоди як власнику в користуванні своїм майном на власний розсуд.

Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоч і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім`ї.

Отже, відповідач понад рік не проживає у спірному житловому приміщенні, своїх речей там не зберігає, участі в утриманні приміщення та оплаті комунальних послуг не бере.

При цьому, суд враховує пряме волевиявлення відповідача, яке висвітлено в довіреності від 04 лютого 2019 року, а саме, щодо надання повноважень позивачеві на зняття відповідача з реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що факт не проживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації понад один рік встановлений, а визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням має для позивача юридичне значення, суд вважає позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, доведеними.

Згідно з положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за місцем проживання.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На стягненні судових витрат з відповідача позивач не наполягала.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 317, 321, 346, 391, 405 ч. 2 ЦК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 вул АДРЕСА_4 Генерала АДРЕСА_1 ) задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), такою, що втратила право користування жилим приміщенням (будинковолодінням) за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач може оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне судове рішення складено 14.05.2019 р.

Суддя