ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1750/19 Справа № 205/2497/18 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О.С. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

17 квітня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів. Просила збільшити розмір аліментів, які стягнуто з відповідача на її користь на утримання дітей до розмірі прожиткового мінімуму, який складає 1860 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 1-3).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, які рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері ОСОБА_2 до розміру 1200 гривень на кожну дитину, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили. У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат(а.с.55-56).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати або змінити. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано доказів, які підтверджують погіршення його матеріального становища та наявність у нього іншої сім`ї в якій народилася дитина (а.с.63-65).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1997 року (а.с. 7).

Сторони, на час ухвалення рішення, мали двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9,10).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2010 року шлюб між сторонами розірвано; з відповідача на утримання дітей на користь позивача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень щомісяця на кожну дитину, починаючи з 30 вересня 2009 року і до досягнення дітьми повноліття; з відповідача на користь позивача стягнуто додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 30 вересня 2009 року до зміни стану здоров`я дитини (а.с.49-51).

Задовольняючи частково позовні вимоги та збільшуючи розмір аліментів до 1200 грн., суд першої інстанції виходив з того, що аліменти, які стягуються за рішенням суду від 23 липня 2010 року у твердій грошовій сумі 500 грн. є занадто малими для гармонійного розвитку дитини та меншими за гарантований розмір, який повинен бути не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень;

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (в редакції, чинній на час пред`явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

Отже, прожитковий мінімум на дітей з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів значно виріс, саме ч.2 ст. 182 СК України змінено Законом України № 2037-УІП, який набрав чинності 08 липня 2017 року. Визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, замість 30% як це було до того та на момент винесення попереднього рішення.

Згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом 03 травня 2018 року в справі № 581/638/17-ц, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів.

Виходячи з зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що розмір аліментів з 500 грн., який був визначений рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2010 року та збільшений судом першої інстанції у даній справі до 1 200 грн. 00 коп. на кожну дитину, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили, є таким, що відповідає забезпеченню гармонійного розвитку дітей.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги наявність у відповідача іншої сім`ї, в якій народилася дитина, яка перебуває на його утриманні, що він є не працевлаштованим, тому не має можливості сплачувати визначений розмір аліментів, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказані обставини не звільняють відповідача від обов`язку забезпечувати дітей від шлюбу з позивачем, відповідач є працездатною особою, яка за станом здоров`я має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та забезпечувати їх гармонійний розвиток. Крім того, відсутність працевлаштування є мінливим явищем, яке відповідач має можливість усунути.

Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, встановлені обставини, а також динаміку росту прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вірно визначено розмір аліментів на утримання дітей, які підлягають стягненню з відповідача.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Апеляційна скарга не містить доводів, які б давали підстави для його зміни або скасування, а тому задоволенню вона не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: