Справа № 706/414/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2019 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Орендарчука М.П.,

при секретарі Дехканбаєва О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вербуватської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Христинівського районного суду з позовом до Вербуватської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування, та просить визнати за нею, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 18.10.2001 Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право приватної власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , які відповідно до технічного паспорту складеного комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» станом на 06.07.2017 року позначено під: «А-1» - житловий будинок, «а» -веранда, «Б» - сарай, «В» - сарай, «Г» - літня кухня, «Д» - сарай, «№1» - огорожа, «№2» - хвіртка, «№3» - ворота.

Позивач в обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина до спадкового майна, окрім іншого належить житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 зробила заповіт, яким на випадок своєї смерті нерухоме майно за вказаною вище адресою заповіла їй, ОСОБА_1 в установленому на то порядку прийнято спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , що стверджується наявністю спадкової справи №17 за 2018 рік заведеної ОСОБА_3 . приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу.

Однак, у Христинівській районній нотаріальній конторі, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , який залишився після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю виданих на ім`я спадкодавця усіх необхідних правовстановлюючих документів.

В судове засідання позивач не з`явилась, проте від неї до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без її участі.

В судове засіданні відповідач ОСОБА_1 не з`явилась, проте від неї до канцелярії на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності їх представника, позовні вимоги ОСОБА_1 визнають повністю, та не заперечують проти їх задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зважаючи на те, що відповідач, являючись органом місцевого самоврядування адміністративно-територіальної одиниці, де проживав спадкодавець, а тому маючи про них найбільш достовірні відомості, позовні вимоги визнав, і таке визнання не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

Таким чином, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 є день її смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач є такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги досліджені у судовому засіданні докази, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( жителька: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 18.10.2001 Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Вербуватської сільської ради ( Черкаська область, Христинівський район, с.Вербувата, вулиця Леніна, 1, ЄДРПО України: 33319223) про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 18.10.2001 Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право приватної власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , які відповідно до технічного паспорту складеного комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» станом на 06.07.2017 року позначено під: «А-1» - житловий будинок, «а» -веранда, «Б» - сарай, «В» - сарай, «Г» - літня кухня, «Д» - сарай, «№1» - огорожа, «№2» - хвіртка, «№3» - ворота.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.П. Орендарчук