Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2019 Справа №607/6673/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Хримко У. А.

представника позивача Равлів В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач з 2014 року не проживає в квартирі, його речі та майно відсутні, він не беруть участі в утриманні житла та не вносить плату за комунальні послуги. Наявність реєстрації відповідача, змушує позивача сплачувати за нього кошти, в той час, коли він не користується та не проживає в даній квартирі. У зв`язку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить усунути перешкоди в користуванні належною їй на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав та обґрунтувань викладених у ньому та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та належить їй на праві приватної власності згідно реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 31 грудня 2003 року.Інша 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 належить її чоловіку ОСОБА_3 на праві приватної власності згідно реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 31 грудня 2003 року.

Згідно довідки ОСББ «Надія» № 11 від 12 березня 2019 року вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано чотири фізичні особи зокрема: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження чоловік; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 син; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зять.

Згідно акту про фактичне місце не проживання за адресою АДРЕСА_2 , який складено 07 березня 2019 року встановлено, що ОСОБА_2 фактично не проживає за даною адресою протягом останніх трьох років.

У судовому засіданні з`ясовано, що відповідач за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 , не проживає більше року та не користується даною квартирою, його особисті речі відсутні у квартирі.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним.

Відповідно до статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 41 Конституції України визначає, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із статями 80 і 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав будь-яких доказів, які б спростовували твердження позивача.

Враховуючи встановленні обставини справи та оцінивши усі докази є усі підстави вважати, що ОСОБА_2 втратив право на користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд вважає, що права та інтереси позивача були порушені відповідачем, і вказані порушені права та інтереси підлягають захисту судом, а тому, слід усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належною їй на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10 13, 76-82, 89, 141, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 316, 319, 358, 391 Цивільного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належною їй на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 30 травня 2019 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко