Провадження № 2/234/48/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Данелюк О.М.,

при секретарі Антоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу №234/15367/17 за позовною заявою:

ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

до

Комунального підприємства «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління», юридична адреса: Донецька область м. Краматорськ вул. Аероклубна, 103

про поновлення на роботі та виплати середньої зарплати за час вимушеного прогулу, -

Обставини справи:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» про поновлення на роботі та виплати середньої зарплати за час вимушеного прогулу.

Позовна заява вмотивована позивачем наступним:

Позивачка була прийнята на роботу водієм трамваю у КП «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» наказом №54 від 25.03.08.1985 року.

Наказом про припинення трудового договору від 14.09.2017 року за №70 позивачка була звільнена з роботи у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників.

Вважає звільнення незаконним з наступних підстав:

Позивачка вважає, що у відповідача скорочення чисельності фактично не було, оскільки одночасно зі скороченням чисельності з КП КТТУ 04.08.2017 року був незаконно укладений договір на автобусне перевезення пасажирів. При звільненні позивачки був порушений порядок звільнення, а саме позивачку звільнили 14.09.2017 року, а відповідно наведеної вимоги роботодавець повинен був надати первинній профспілковій організації інформацію про заплановане звільнення не пізніше 14.06.2017 року. Цього зроблено не було, про що свідчить п.2 наказу №174 в.о. директора КП КТТУ Соловєй С.В. від 12.07.2017 року.

Не виконані ч.3 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації. Засідання профспілкового комітету не було.

Не виконані вимоги ч.2 ст.40 КЗпП України «Звільнення з підстав, зазначених у п.1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою на іншу роботу». Позивачці 14.07.2017 року були запропоновані вакансії, які існували в КП КТТУ на цю дату. Позивачка від них відмовилась, але вона вважає, що їй були пропоновані не всі вакансії.

З позивачкою був припинений трудовий договір раніше ніж це передбачено п.1 наказу №174 від 12.07.2017 року. Наказом передбачено скоротити позивачку з 01.10.2017 року, а її звільнили 14.09.2017 року.

Просить визнати незаконним та скасувати наказ №65 від 14.09.2017 року про припинення трудового договору з ОСОБА_1 Поновити ОСОБА_1 на роботі в якості водія трамваю. Стягнути з КП «КТТУ» на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.09.2017 року по день винесення рішення.

Позивачкою надано до Суду розрахунок.

Відповідач КП «КТТУ» надав до суду відзив на позов, яким проти заявлених позовних вимог заперечує, та просить суд у їх задоволенні відмовити, мотивуючи це наступним:

ОСОБА_1 дійсно працювала водієм у КП «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління», однак у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників КП «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління», що було обумовлено причинами економічного характеру, необхідністю скорочення витрат на заробітну плату і оптимізації штатної структури підприємства, у зв`язку зі зменшенням обсягу замовлень на транспортні послуги міського електротранспорту - була звільнена з роботи 14.09.2017р. на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності працівників.

Так у зв`язку з припиненням трамвайного руху у м. Краматорську, обумовленим зменшенням обсягу замовлень на транспортні послуги міського електротранспорту, на підставі обґрунтування аналізу господарської діяльності КП «КТТУ», 12.06.2017р. КП «КТТУ» було прийнято наказ №146/1 «Про прийняття рішення щодо скорочення чисельності і штату працівників».

На підставі прийнятого рішення, відповідно до вимог ч.2 ст.49-4 КЗпП України та ч.3 ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», на розгляд профспілкового комітету КП «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» 12.06.2017р. було направлено повідомлення №12К/06 щодо скорочення чисельності і штату працівників КП «КТТУ» та список посад, що підлягають скороченню, яке було розглянуто на засіданні профкому та надані рекомендації щодо проведення скорочення (виписка з протоколу №12 від 12.06.2017р.).

12.07.2017р. було скликано профспілкові збори трамвайного господарства КП «КТТУ» щодо обговорення питання припинення трамвайного руху з 01.08.2017р., що підтверджується протоколом №13. В той же день, 12.07.2017р., КП «КТТУ» було прийнято наказ №174 «Про проведення організаційно-штатних заходів по скороченню чисельності і штату працівників», згідно якого в подальшому були внесені зміни до штатного розпису КП «КТТУ» з 01 жовтня 2017р. та скорочено посаду Балашової В.А. водій трамваю, а також було направлено подання №2 К до профспілкового комітету щодо надання згоди на звільнення ОСОБА_1 , водія трамваю, у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників.

До того ж із зазначеним наказом позивачку було ознайомлено під підпис 14.07.2017р. та відразу ж в той же день ОСОБА_1 було запропоновано перелік вакантних посад КП «КТТУ», що підтверджується копією попередження про скорочення штату працівників від 13.07.2017р., доведеним позивачці особисто під підпис.

У зазначеному попередженні про скорочення штату працівників міститься відмітка позивача про відмову від запропонованих їй вакантних посад.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.49-2КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

В даному випадку вбачається, що ОСОБА_1 14.07.2017 року була ознайомлена із попередженням від 13.07.2017 року про майбутнє її звільнення із займаної посади за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, тобто за 2 місяці до звільнення (14 вересня 2017 року), так як передбачено вказаною нормою Закону.

15.08.2017р. профспілковий комітет КП «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» протоколом №15 від 15.08.2017р. розглянув питання щодо звільнення ОСОБА_1 у зв`язку зі скорочення чисельності або штату працівників, про що надав згоду відповідно до КЗпП України та Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Стосовно ж наявних вакантних посад на КП «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління», то на день звільнення 14 вересня 2017р. позивачці вдруге під підпис було доведено попередження про скорочення штату працівників та запропоновано вакантні на день звільнення посади що містилися в КП «КТТУ», від яких позивачка особисто відмовилась, що посвідчується її підписом на зазначеному попередженні (копія додається).

Таким чином процедура звільнення позивача з роботи була здійснена відповідно до КЗпП України, та 14 вересня 2017р. було прийнято наказ №64 про припинення трудового договору з ОСОБА_1 у зв`язку зі скорочення чисельності або штату працівників за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України та проведенням з нею розрахунку на день звільнення.

Так відповідно до вимог ст.116 КЗпП України позивачці у день звільнення була виплачена вихідна допомога у розмірі 5221,15грн. та компенсація за невикористану відпустку у кількості 48 діб у розмірі 8618,88грн.

Тобто процедура звільнення ОСОБА_1 відбулася з дотриманням всіх соціальних гарантій, виплатою усіх належних виплат, тобто відповідно до вимог чинного законодавства України.

Так звільнення із займаної посади ОСОБА_1 відбулося з дотриманням норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, повідомлено про наступне вивільнення у встановлений законом строк, неодноразово пропонувалися всі вакантні посади, проте остання згоди на зайняття запропонованих посад не надала; було розглянуто питання щодо наявності у позивача переважного права на залишення на роботі при скороченні чисельності та таких обставин встановлено не було, тому КП «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» не вбачає будь яких підстав для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 13.10.2017 року провадження по справі відкрито та справу призначено до розгляду на 23.10.2017 року.

Ухвалою Краматорського міського суду від 23.10.2017 року попереднє судове засідання закрито та справу призначено до розгляду на 30.10.2017 року.

Ухвалою Краматорського міського суду від 14.12.2017 року провадження по справі зупинено за клопотанням представника позивача.

Ухвалою Краматорського міського суду від 05.02.2019 року провадження по справі поновлено.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник Відповідача - КП «КТТУ» проти позову заперечувала, та просила суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 124 Конституції України посилено гарантії захисту конституційних прав і свобод, у тому числі трудових, оскільки право громадян на працю є одним з головних у системі конституційних прав у нашій державі. Так, за змістом цієї статті юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

25.03.1985 року наказом про прийом на роботу №53, ОСОБА_1 прийнята на роботу контролером, про що укладено трудовий договір. (а.с.4).

Згідно наказу №174 від 12.07.2017 року про проведення організаційно - штатних заходів по скороченню чисельності і штату працівників, посада ОСОБА_4 скорочена. (а.с.6).

14.09.2017 року наказом про припинення трудового договору №70, ОСОБА_1 звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників.(а.с.5).

Згідно попередження про скорочення штату працівників від 13.07.2017 року, позивачку ОСОБА_1 попереджено про скорочення штату працівників і їй запропоновано вакантні посади наявні на момент попередження. (а.с.5).

Згідно попередження про скорочення штату працівників від 14.09.2017 року, позивачку ОСОБА_1 попереджено про скорочення штату працівників і їй запропоновано вакантні посади наявні на момент попередження. Від запропонованих посад відмовилась. (а.с.7).

Відповідно до ст.81 ЦПК України, обов`язок доказування додержання відповідності Наказу №70 від 14.09.2017 року під час його прийняття та виконання покладено на Відповідачів.

Згідно ч.3 ст.22 ЗУ «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності» у разі якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень».

Згідно ч.2 ст.49-4 КЗпП України «Ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення».

Як вбачається із наказу про припинення трудового договору, позивачку звільнено 14.09.2017 року, і роботодавець повинен був надати інформацію первинній профспілковій організацію про заплановане звільнення не пізніше 14.06.2017 року, як вбачається із п.2 наказу №174 «Про проведення організаційно-штатних заходів по скороченню чисельності і штату працівників» від 12.07.2017 року. (а.с.5-6).

Згідно повідомлення від 12.06.2017 року, №12к/06, Голову профспілкового комітету повідомлено про скорочення чисельності та штату працівників. (а.с.20).

Згідно із протоколу №12 від 12.06.2017 року, Профспілкової організації, заслухана інформація голови профспілки, яка зачитала подання адміністрації КП «КТТУ» від 12.06.2017 року про скорочення чисельності штату працівників. (а.с.22).

Згідно подання №2 К від 12.07.2017 року, КП «КТТУ» звернулося до Голови профспілкового комітету КП «КТТУ» про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 (а.с.26).

Згідно виписки із протоколу №15 від 15.08.2017 року засідання профспілкового комітету КП «КТТУ» надано згоду КП «КТТУ» на звільнення ОСОБА_4 (а.с.29).

Як вбачається із наказу №174 п.1 від 12.07.2017 року, трудовий договір припинений раніше ніж передбачено наказом, а саме в наказі вказано скоротити з 01.10.2017 року, а позивачку звільнено 14.09.2017 року. (а.с.24-25).

Таким чином, суд вважає, що відповідачем порушено процедуру звільнення позивачка, а тому наказ про припинення трудового договору підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.ст.3 та 4 КзПП України , законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Отже, розпорядчі акти власника чи уповноваженого органу повинні прийматися на підставі та на виконання Законодавства про працю та не суперечити йому.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги обставини справи та зміст позовних вимог, найбільш ефективним способом поновлення порушеного права ОСОБА_1 буде визнати незаконним та скасувати наказ КП «КТТУ» №64 від 14.09.2017 року про припинення трудового договору та зобов`язання Відповідача поновити ОСОБА_1 на роботі в якості водія трамвайного господарства.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення з КП"КТТУ" середнього заробітку за весь термін затримки за ст.117 КЗпП України.

Згідно із ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку або винесення судом рішення.

На день звільнення ОСОБА_1 тобто на 14.09.2017 року заробітна плата складала: липень 2017 року - 5299,05грн.; серпень 2017 року - 5143,25грн., середньоденна зарплата - 242,84грн. (а.с.163).

Протилежного Відповідачем не доведено.

За змістом пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати в розрахунковому періоді за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу ІV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд України у постанові від 21.01.2015 року по справі №6-203цс14.

За таких обставин, у суду є підстави вважати вимоги позивача обґрунтованими.

Позивачем надано до суду розрахунок суми компенсації (а.с.163), в якому визначає середньоднівний заробіток в розмірі 242,84грн.

Період затримки розрахунку складає з дня звільнення, тобто з 15.09.2015 року по день винесення рішення, а саме по 24.05.2019 року включно, що дорівнює 420 днів. Таким чином сума середнього заробітку за весь час затримки складає 101992,80 (сто одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 80коп.

Керуючись ст.ст.7, 10, 12, 13, 141, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст.116, 117 КЗпП, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» про поновлення на роботі та виплати середньої зарплати за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ №70 від 14.09.2017 року про припинення трудового договору з ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на роботі в якості водія трамваю трамвайного господарства Комунального підприємства «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління».

Стягнути з Комунального підприємства «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі (сто одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 80коп.

Рішення про поновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на роботі в якості водія трамваю виконати негайно.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчий кімнаті.

Суддя Краматорського

міського суду О.М. Данелюк