Провадження № 2/127/5256/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

20.05.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Бойка В. М.,

при секретарі Ревтюх О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася позивач з вимогами визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 по АДРЕСА_2

Позов мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу належить житловий будинок АДРЕСА_2 .

Позивач повідомляє, що відповідач зареєстрований в належному позивачу будинку, проте з 1997 р. не проживає в даному житлі, своїх речей в цьому приміщенні не зберігає, участі в утриманні даного жилого приміщення та оплаті комунальних платежів відповідач не бере.

Вищезазначене і стало підставою для звернення позивача до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився з невідомих суду причин, хоча повідомлялись належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Керуючись ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.08.2017р. зареєстровано в реєстрі № 2-2040 позивачу належить будинок АДРЕСА_2 . ( а.с. 8)

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 АДРЕСА_2 , але за даною адресою не проживає з 1997 р. (а.с.10)

Відсутність за місцем реєстрації з 1997р. підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Ст. 15 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 29 ЦК України, встановлено, що місцем проживання фізичної особи є приміщенні у відповідному населеному пункті, де фізична особа проживає постійно, переважно чи тимчасово. За місцем проживання проводиться реєстрація громадян, що є підставок для припущення про проживання особи в зазначеному будинку, квартирі.

Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд . Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії , які не суперечать закону.

Ч.2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Ст. 321 ЦК України встановлено, що - право власності є непорушним , ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

ст. 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, повністю підтверджені матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦАК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 15, 319, 321, 415, ЦК України, ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 12, 13, 259, 260, 263, 265, 280-283, 288, 289, ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_2

Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП невідомий на користь держави судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 23.05.2019р.

Суддя: