Справа № 278/723/19
Провадження №2/278/667/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовною заявою військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача.

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 17 квітня 2015 року о 07 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в м.Житомирі, на перехресті з вулиці Бугайченка, керуючи автомобілем КРАЗ, без державного номера, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Шевроле, державний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди наведені автомобілі отримали механічні пошкодження. Дане ДТП визнано страховою подією та входить до переліку страхових випадків і безпосередньо на користь потерпілого ОСОБА_2 виплачено страхове відшкодування в сумі 28778,35 гривень. Дані кошти було стягнуто з позивача згідно рішення Господарського суду Житомирської області від 17 травня 2018 року, добровільно відповідач не повернув вищевказані кошти, у зв`язку з чим військова частина звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі понесених витрат в сумі 30367,97 гривень.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.31-32).

Представник позивача отримав ухвалу про відкриття провадження у справі, відповідач отримав пакет документів, що підтверджується матеріалами справи (а.с.34-35).

13 травня 2019 року відповідач надіслав на адресу суду відзив, в якому зазначив, що дійсно керував транспортним засобом та за його вини була скоєна ДТП, про те позов не визнав, скільки вважає, що керівництвом військової частини було порушено умови його контракту, так як змушений був керувати транспортним засобом та не має відповідної категорії на його керування.

Ухвалою суду від 20 травня 2019 року в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено (а.с.45-46).

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, розглянувши позовну заяву позивача у справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 17 квітня 2015 року о 07 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в м.Житомирі, на перехресті з вулиці Бугайченка, керуючи автомобілем КРАЗ, без державного номера, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Шевроле, державний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди наведені автомобілі отримали механічні пошкодження. Дане ДТП визнано страховою подією та входить до переліку страхових випадків і безпосередньо на користь потерпілого ОСОБА_2 виплачено страхове відшкодування в сумі 28778,35 гривень.

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 28 серпня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.8).

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до висновку №1094 автотоварознавчого дослідження, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Шевроле, державний номер НОМЕР_2 , станом на 20 квітня 2015 року з ПДВ складає 34534,02 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля станом на 20 квітня 2015 року з ПДВ складає 48423,61 грн., вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу автомобіля складає 34534,02 грн. (а.с.9-14).

24 листопада 2015 року ОСОБА_2 виплачене страхове відшкодування в розмірі 28778,35 гривень за платіжним доручення №5994рв від 24 листопада 2015 року (а.с.10).

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 17 травня 2018 року стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України 28778,35 гривень виплаченого страхового відшкодування та 1589,62 гривень судового збору (а.с.16-19). Яке набрало законної сили.

З огляду на вищевказане, військовою частиною НОМЕР_1 у порядку ч.1 ст.1172 ЦК України відшкодовано шкоду завдану військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , яка виникла через неправомірні дії останнього, а саме порушення вимог ПДР України.

Згідно ст.ст.1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки".

Згідно ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Враховуючи викладене та сукупність доказів у справі, суд дійшов висновку про те, що вина відповідача у ДТП встановлена, позивачем здійснене страхове відшкодування потерпілому, у зв`язку з чим у позивача виникло право регресної вимоги про стягнення з відповідача виплаченої суми страхового відшкодування.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1762 гривні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 15, 16, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", ст.ст. 12, 13, 76-81, 82, 89, 133, 137, 141, 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь військової частини НОМЕР_4 (місцезнаходження м.Житомир, пр.Миру, 39, р/р НОМЕР_5 , МФО 820172, ) вартість виплаченого відшкодування в розмірі 30367 гривень 97 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1921 гривня.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклик) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. В. Зубчук