Справа № 369/2913/18
Провадження № 2/369/1687/19
РІШЕННЯ

Іменем України

10.05.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Рябець А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по виплаті аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся з позовом до суду до відповідача ОСОБА_6 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по виплаті аліментів.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_6 , який 10 квітня 2009 року був між ними розірваний.

В шлюбі в них народилась дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає разом з матір`ю.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2011 року вирішено стягнути з нього на користь ОСОБА_8 аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виповнення дитиною повноліття.

Вказане рішення набрало законної сили 27 червня 2011 року.

25 червня 2011 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 27248629 та направлено до «Вишнівського ливарно-ковальського заводу» за місцем його роботи, а 07 червня 2012 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та виконавчий документ було направлено до Бердичівського МР ВДВС ГТУЮ у Житомирській області за територіальністю.

23 лютого 2012 року до відділу надійшов лист від ПАТ «Вишнівський ливарно-ковальський завод» про звільнення його з підприємства за власним бажанням від 23.02.2012 року.

У наданій йому відповіді було зазначено, що з його заробітної плати було утримано заборгованість зі сплати аліментів в період з 18.05.2011 року у розмірі 3131,46 грн., а також поточні аліменти в сумі 5853,95 грн. по лютий 2012 року.

06 червня 2012 року на адресу відділу надійшла заява ОСОБА_4 про те, що він працює в ТОВ «Бердичівський завод «Прогрес» з 15.03.2012 року.

З 15 березня 2012 року та по даний час він постійно працює на ТОВ «Бердичівський завод «Прогрес», але за період з 15.03.2012 року по 09.08.2016 року виконавчий лист за місцем його роботи не надходив.

09 серпня 2016 року надійшла постанова державного виконавця Шеремет В.М, Бердичівського МРВ ДВС від 03.08.2016 року про звернення стягнення на заробітну плату, у зв`язку із заборгованістю в сумі 57 646,68 грн..

Державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50910353, а 13.07.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, однак Беричівським МРВ ДВС було надано на запит адвоката незавірену копію дубліката виконавчого листа, виданого 24.03.2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Було надано письмову відповідь про те, що заборгованість станом на 13.07.2016 року складала 57 646 грн. 68 коп..

Також позивач посилався на те, що у наданій письмовій відповіді після повідомлення ним про зміну місця роботи з 15.03.2012 року не вказано про стягнення аліментів у період з 15.03.2012 року з нього на користь ОСОБА_6 тобто, на протязі чотирьох років. З 15.03.2012 року він місця роботи не змінював , не переховувався, не змінював місця проживання. Державному виконавцю було відомо про місце його роботи та місце проживання.

В отриманій з Бердичівського МРВ ДВС копії виконавчого листа у справі № 2-2538/11 вказано про закінчення 13.07.2016 року провадження та про заборгованість по сплаті аліментів в сумі 57 646,68 грн. Бердичівським МРВ ДВС не було надано адвокату на запит розрахунку, який необхідно витребувати в судовому порядку за період з 27.06.2011 року по 24.03.2016 року щомісяця і про загальну суму, відповідний розрахунок з 24.03.2016 року по час надання відповіді на запит, а лише вказано заборгованість з посиланням про відмову у здійсненні розрахунку.

Позивач посилався на те, що протягом тривалого часу він та його родина знаходяться у скрутному матеріальному становищі.

З 07 вересня 2011 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 . В шлюбі в них народилося двоє дітей, а саме дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Його дружина ОСОБА_9 в даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною - сином ОСОБА_12 , до досягнення ним трьохрічного віку. Дохід його дружини щомісячно становить у розмірі 860 грн. в місяць, оскільки вона отримує одноразову соціальну допомогу при народженні.

Також позивач посилався на те, що з нього стягується на погашення вказаної заборгованості по 50 % його заробітку, який нараховується в сумі близько 6 215 грн. 80 коп. (без відрахувань), тому він отримує після відрахувань близько 2 501,86 грн. в місяць.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 182, ч. 1 ст. 192, 197 СК України, позивач ОСОБА_4 просив зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.06.2011 року на користь ОСОБА_6 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття, та в подальшому стягувати аліменти у розмірі на утримання дочки у розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % передбаченого законом мінімального розміру для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; звільнити його від сплати заборгованості за виконавчим листом (дублікатом), виданий 24 березня 2016 року на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.06.2011 року, постановленої до сплати постановою від 03.08.2016 року державного виконавця Шеремет В.М. Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області, яка станом на 07.02.2018 року становила 41 898,45 грн.; зупинити виконання постанови від 03.08.2016 року державного виконавця Шеремет В.М, Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області в частині стягнення з нього згідно вказаної постанови заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_6 до набрання рішенням законної сили.

У листопаді 2018 року позивач ОСОБА_4 подав доповнення до позовних вимог, в яких позивач посилався на те, що він підтримує позовні вимоги, однак доповнив, що згідно ч. 2 ст. 197 СК України необхідно врахувати, крім вказаних у позовній заяві обставин та підстав, що у період виникнення заборгованості по аліментах він перебував з 2014 року по 2015 рік на військовій службі в АТО, хворів, отримав осколкове порання ділянки спини та звертався за медичною допомогою 27.05.2015 року; перебував на лікуванні з 11.08.2015 року по 14.08.2015 року, у зв`язку з переломом ліктьової кістки, у зв`язку з чим був звільнений з військової служби на 14 днів, перебував на лікуванні у ВМКЦ Північного регіону. Позивач зазначив, що вказані обставини мають істотне значення для справи.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 197 СК України, ст. ст. 2, 10, 12, 49, 76, 81, 83, 95, 174, 189, 197 ЦПК України, позивач просив врахувати вказані ним обставини про звільнення його від заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за виконавчим листом від 16.06.2011 року у виконавчому провадженні № 51841126 Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримала та просила його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_6 та її представник позов не визнали та заперечували проти його задоволення.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видане 08 травня 2019 року виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, прізвище дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було змінено на «ОСОБА_17».

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 159 від 10.04.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 10.04.2009 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області. Прізвище ОСОБА_4 після розірвання шлюбу змінено на « ОСОБА_13 ».

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2011 року позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) на користь ОСОБА_8 на утримання їхньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 18 травня 2011 року та до досягнення дитиною повноліття.

24 березня 2016 року у справі № 2-2538/11 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 . Києво-Святошинським районним судом Київської області був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) на користь ОСОБА_8 на утримання їхньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 18 травня 2011 року та до досягнення дитиною повноліття.

Звертаючись з позовом до суду, позивач посилався на те, що 06.06.2012 року він звернувся до державного виконавця із заявою про те, що він змінив місце роботи.

09 серпня 2016 року надійшла постанова державного виконавця Шеремет В.М. Бердичівського МРВ ДВС ГУЮ у Житомирській області від 03.08.2016 року про звернення стягнення на заробітну плату у зв`язку із заборгованістю в сумі 57 646,68 грн..

Згідно довідки про доходи № 144 від 04.07.2018 року, виданої на ім`я ОСОБА_4 , вбачається, що він дійсно працює в цеху 2000 дільниці ливарної служби в ПАТ «Бердичівський Машинобудівний завод Прогрес» на посаді слюсара-ремонтника, його загальна сума доходу за період з 01.03.2018 року по 31.05.2018 року становила 10 966,40 грн..

07 вересня 2011 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_14 , про що виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області було внесено актовий запис № 265, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

Після укладення шлюбу ОСОБА_14 змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

В шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_9 мать двох дітей, а саме дочку - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно довідки про отримання допомоги, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області на ім`я ОСОБА_9 вбачається, що з 01.05.2017 року по 01.06.2020 року ОСОБА_9 призначено допомогу при народженні дитини ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Щомісячний розмір виплати становить 860 грн., що підтверджується довідкою № 747 від 14.07.2018 року. Всього з січня 2018 року по червень 2018 року ОСОБА_9 отримала 5 160 грн..

Згідно довідки-розрахунку № 10/51841126 від 17 вересня 2018 року, виданої державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області заборгованість по виконавчому листу (дублікат) за № 2538/11 від 24.03.2016 року станом на 01.08.2016 року становила 58249,89 грн. Заборгованість станом на 01.09.2018 року нарахована відповідно до ст. 182 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» складає 30 474,91 грн..

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.03.2016 року було задоволено заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа та видано дублікат виконавчого листа за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.06.2011 року за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

В довідці Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за № 23219 від 07.05.2019 року зазначено, що заборгованість ОСОБА_4 по виконавчому листу за № 2-2538 від 24.03.2016 року перед ОСОБА_2 станом на 01 квітня 2019 року становила 21 558,63 грн..

Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину, а саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину: у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі.

Встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01.01.2019 року прожитковий мінімум на дітей віком з 6 років до 18 років становить 2027 грн..

Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, дійшов висновку про задоволення частково позовних вимог позивача ОСОБА_4 та необхідності зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , присуджений згідно заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2011 року, встановивши розмір аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог суд відмовляє у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено заявлені вимоги щодо необхідності зменшення розміру аліментів на утримання дочки у розмірі 1/7 частини всіх видів доходу (заробітку).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (ч.2 ст.195 СК України).

Відповідно до вимог ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази дійшов висновку, що вимоги позивача про звільнення від сплати заборгованості по виплаті аліментів не підлягають задоволенню. Доводи позивача та його представника у судовому засіданні, що позивач не міг у зв`язку зі своїм скрутним становищем сплачувати аліменти, не спростовують висновків суду щодо відмови в задоволенні даних вимог. Посилання позивача, що він є учасником бойових дій, його зміна сімейного стану, а також, що він перебував на лікуванні не підтверджують та не спростовують необхідності сплачувати позивачем ОСОБА_4 заборгованості по виплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_18 ..

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст. ст. 150, 181, 182, 192, 194, 195, 197 СК України, ст. ст. 4, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , присуджений згідно заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2011 року, встановивши розмір аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

У решті позову відмовити.

Виконання заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2011 року № 2-2538/11 про стягнення з ОСОБА_4 аліменти у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) на користь ОСОБА_8 на утримання їхньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 18 травня 2011 року та до досягнення дитиною повноліття, припинити з дня вступу рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 травня 2019 року по справі № 369/2913/18 в законну силу.

Інформація про позивача: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 28 травня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.