ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 травня 2019 року

м. Харків

справа № 644/964/13-ц

провадження № 22-ц/818/2685/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 березня 2013 року в складі судді Глібко О.В.,

у с т а н о в и в :

В лютому 2013 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - ХОУ АТ «Ощадбанк») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 05 листопада 2007 року № 2209.

У поданій в березні 2013 року заяві про забезпечення позову ХОУ АТ «Ощадбанк» просило накласти арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 березня 2013 року накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

08 квітня 2019 року ОСОБА_3 - представник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні заяви ХОУ АТ «Ощадбанк» про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на час накладення арешту квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_5 , тобто особі, яка не є стороною спірних правовідносин. З 24 вересня 2013 року власником вказаної квартири є ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі - продажу, посвідченого 24 вересня 2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області за реєстраційним № 2388. Внаслідок накладення арешту на майно, яке було придбано у встановленому законом порядку, ОСОБА_4 позбавлений можливості вільно розпоряджатися належною йому квартирою, чим порушуються його права як власника майна.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

У поданому 11 травня 2019 року відзиві на апеляційну скаргу АТ «Ощадбанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відзив мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції є законною, постановленою з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Частиною третьою статті 151 ЦПК України, в редакції, чинній на час подання позову, встановлено, що забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з пунктами 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого частиною 4 статті 151 ЦПК України, в редакції, чинній на час подання позову,), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Матеріали справи свідчать, що позов стосується стягнення заборгованості за Кредитним договором № 2209, який був укладений 05 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 березня 2013 року накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Вживаючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення, тому необхідно накласти арешт на належну ОСОБА_1 на праві власності 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

На підтвердження права власності ХОУ АТ «Ощадбанк» надало копії правовстановлюючих документів, а саме - Свідоцтва про право власності на житло від 31 березня 2003 року за реєстраційним № 7-03-211662, Договору про поділ майна, що є у спільній сумісній власності та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 08 лютого 2005 року (а. с. 74- 82).

Разом з тим, 24 вересня 2013 року укладено Договір купівлі - продажу квартири, відповідно до умов якого ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_4 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1 . Договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харитоновою Я.М. за реєстраційним № 2388 (а. с. 137-140).

На час вчинення правочину вказане житло належало ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва, виданого 23 січня 2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В. за реєстраційним № 220, зареєстрованого 23 січня 2013 року в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за № 33257.

Суд першої інстанції на це уваги не звернув та наклав арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка не належала на праві власності ОСОБА_1 на час постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до пунктів першого, четвертого частини першого статті 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

З урахування викладеного, ухвала суду першої інстанції від 27 березня 2013 року підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 березня 2013 року - скасувати.

В задоволенні заяви Харківського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» про накладення арешту на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 24 травня 2019 року.

Головуючий - А.В. Котелевець

Судді - Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова