КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року

м. Київ

справа № 369/5406/18

провадження №22-ц/824/6096/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської

О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Пікуль А.А.,
за участю секретаря судового засідання учасники справи: представник позивача Потапьонок К.В., ОСОБА_5,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_5 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 січня 2019 року /суддя Ковальчук Л.М./

за заявою представника ОСОБА_6 ОСОБА_5 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Здорово» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся з вимогами про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та на все майно, що належить на праві власності ОСОБА_7. /а.с. 130/

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.01.2019 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено. /а.с. 141-142/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.01.2019 року та ухвалити нову про задоволення заяви про забезпечення позову.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно зясовані обставини справи, зокрема те, що до заяви було додано інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що за відповідачем зареєстроване домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, вартість якого становить 32 296 грн. Вказує, що сума відшкодування 67 311, 36 грн. є співмірною із заявленими позовними вимогами. Також, зазначає, що 04.07.2018 року судом першої інстанції було забезпечено позов шляхом накладення арешту на автомобіль «Тоуоtа Саmrу», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить відповідачу, однак Регіональним сервісним центром МВС в м. Києві було надано відповідь про неможливість виконання вказаної ухвали, у звязку із тим, що 03.07.2018 року даний автомобіль був перереєстрований на нового власника. Звертає увагу, що такі дії були здійснені відповідачем навмисно, щоб не відшкодовувати завдану шкоду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який зявився у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню із задоволенням заяви про забезпечення позову на підставі наступного.

Судом встановлено, що 08.01.2018 року ОСОБА_7, керуючи автомобілем «Тоуоtа Саmrу», державний номерний знак НОМЕР_1 скоїв зіткнення з автомобілем ОСОБА_6 «Опель» державний номерний знак НОМЕР_2, чим завдав матеріальних збитків останньому.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 08.02.2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. /а.с. 20/

Відповідно до звіту про оцінку матеріального збитку завданого ОСОБА_6 у звязку із ДТП, складеного 01.02.2018 року ТОВ «Ріелтер-Україна», вартість завданого збитку без врахування фізичного зносу складає 56 511, 36 грн. /а.с. 24-46/

Відповідно до рахунку-фактури № 000074 від 12.02.2018 року вартість незалежної оцінки майна матеріального збитку завданого ОСОБА_6 при здійсненні ДТП становила 800 грн. /а.с. 47/

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.07.2018 року було забезпечено позов шляхом накладення арешту на автомобіль «Тоуоtа Саmrу», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_7 /а.с. 97-98/

09.08.2018 року Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві надав відповідь про те що немає можливості внести інформацію до НАІС ГСЦ МВС України стосовно арешту, оскільки згідно даних НАІС ГСЦ МВС України, автомобіль «Тоуоtа Саmrу», державний номерний знак НОМЕР_1 03.07.2018 року було перереєстровано на нового власника. /а.с. 135/

08.02.2019 року представником ОСОБА_6 - ОСОБА_5 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та на все майно, що належить на праві власності ОСОБА_7 /а.с. 128-130/

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався нормами ч. 2 ст. 149 ЦПК України, яка визначає, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, відповідно до яких, одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інший спосіб; заборона вчиняти певні дії.

Встановивши, що вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач не є співмірним із заявленими позовними вимогами та не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить відшкодувати на його користь 67 311, 36 грн. матеріальної та моральної шкоди, завданої відповідачем внаслідок ДТП.

У добровільному порядку ОСОБА_7 матеріальні збитки не відшкодував.

Так, суд першої інстанції ухвалою від 04.07.2018 року наклав арешт на автомобіль відповідача, в якості забезпечення захисту порушених прав позивача.

Однак, відповідно до наданої відповіді Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві виконати ухвалу видалось неможливим у звязку із перереєстрацією 03.07.2018 року автомобілю «Тоуоtа Саmrу», державний номерний знак НОМЕР_1 на нового власника.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що вказані дії свідчать про намагання відповідача уникнути відповідальності за завдані позивачу матеріальні збитки.

З урахуванням викладених обставин, заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та на все мано, що належить на праві власності ОСОБА_7 підлягає задоволенню, оскільки даний захід забезпечення позову є співмірним, у розумінні ч. 3 ст. 150 ЦПК України, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, де вартість вказаного вище домоволодіння становить 32 296 грн., що менше, ніж сума заявлених позовних вимог. /а.с. 137/

За змістом ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зважаючи на предмет забезпечення позову, суть спору між сторонами, колегія суддів вважає недоцільним таке застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_5 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 січня 2019 року задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 січня 2019 року скасувати.

Заяву представника ОСОБА_6 ОСОБА_5 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та на все мано, що належить на праві власності ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2.

Постанова суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: