Провадження № 2/513/285/19
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2019 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря Златіної О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Сарата цивільну справу за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання,
В С Т А Н О В И В:
28 листопада 2018 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, в якому зазначив, що відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15 серпня 2012 року по 27 червня 2016 року. У 2012 році відповідач був зарахований курсантом факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства та дізнання Одеського державного університету внутрішніх справ, був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання, відповідно до наказу ОДУВС № 82 о/с від 15 серпня 2012 року. 06 листопада 2015 року відповідач закінчив навчання, отримав диплом фахівця, та був відряджений до подальшого проходження служби до ГУ НП України в Одеській області, де проходив службу з 25 червня 2016 року по 04 червня 2018 року. Згідно наказу № 800 о/с від 04 червня 2018 року відповідач був звільнений з органів внутрішніх справ за п. 6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення).
Позивач зазначає, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про міліцію» відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі за період навчання.
Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з`явився, надіслав заяву, в якій підтримав позов, просив розглянути справу за його відсутності, погодився на заочний розгляд справи (а.с. 79).
Відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про розгляд справи на 05 березня 2019 року та 10 квітня 2019 року, про що свідчить його підпис в рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення (а.с 59, 68). Судовий виклик на 23 травня 2019 року повернувся з відміткою, що він тимчасово відсутній за місцем проживання (а.с. 75). В судове засідання не з`явився, не повідомив суд про поважні причини неявки, не подав відзиву. Відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК вважається, що він належним чином повідомлений про розгляд справи. Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с.78).
За положеннями ст.280 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного.
Наказом від 15.08.2012 року № 82 о/с ректора Одеського державного університету внутрішніх справ ОСОБА_1 був зарахований курсантом, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання.
03 вересня 2012 року між ОДУВС та ОСОБА_1 укладено Договір про підготовку фахівця в ОДУВС. Відповідно до Договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими Договором відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Відповідно до п. 3 Договору підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання (а.с. 20-21).
З послужного списку вбачається, що відповідач закінчив навчання в учбовому закладі, та 27 червня 2016 року був командирований до Головного управління національної поліції в Одеській області для подальшого проходження служби (а.с. 5-9).
Наказом № 1527 від 16 травня 2018 року за грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.п. 1, 2 п.1 ст. 18, п.п. 6 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції Левченка ОСОБА_2 Олександровича звільнено зі служби в поліції (а.с. 11-18).
Відповідно до витягу з наказу ГУНП в Одеській області № 800 о/с від 04.06..2018 року ОСОБА_1 з 05 червня 2018 року звільнено за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) (а.с. 19).
Дослідивши укладений між сторонами договір, суд встановив, що згідно п. 2.1.3. укладеного між сторонами договору, виконавець зобов`язаний забезпечити особу (відповідача у справі) харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно - правовими актами МВС України, а відповідно до п. 2.3.6. Договору, відповідач зобов`язався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. 3 Договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі - згідно із затвердженим розрахунком (пунктом 3.2. Договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання).
Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Згідно з п. 4.4. Договору, у разі відмови добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку (а.с. 20-21).
Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання.
Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно припису ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затверджено Постановою КМУ від 01.03.2007 року №313. Відповідно до п. 2 вказаного Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 ч. 1 ст. 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2,4 ч. 1 ст. 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частиною 5 ст. 74 вище зазначеного закону передбачено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Перевіривши надані позивачем розрахунки суми, пред`явленої до стягнення, суд не вбачає підстав для зменшення вказаної суми.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 1762 гривні (а.с. 1).
Керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 623 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 89, 258, 259, 263-265, 280-282, 289 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Заочне рішення може бути переглянуто Саратським районним судом за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення, а відповідачем - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя А. І. Бучацька