ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6633/18 Номер провадження 22-ц/814/1028/19Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Бутенко С.Б., Хіль Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження в м. Полтаві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 січня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Яковенко Н.Л. у період часу з 09:53:02 год. до 09:58:16 год.,-

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2018 року позивач ОСОБА_4 «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача вартість страхового відшкодування, сплаченого на підставі договору страхування наземного транспорту, укладеного з ТОВ «Синтема», в сумі 42103,63 гривні.

Підстави позову вмотивовував тим, що 20 листопада 2015 року в м. Полтаві мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль «Шкода», державний номер НОМЕР_1, власником якого є ТОВ «Синтема», з яким ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» був укладений договір страхування наземного транспорту. Винним у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди визнаний відповідач ОСОБА_2

Відповідно до договору страхування позивач виплатив страхове відшкодування в сумі 42103,63 гривні, розмір якого просить стягнути з відповідача.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 17 січня 2019 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» матеріальну шкоду в розмірі 42103 грн. 63 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» понесені судові витрати в розмірі 1762 гривні.

З даним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним зясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

Вказує на те, що суд формально повернув подані представником відповідача документи по суті справи, не вживши заходів для зясування обсягу повноважень представника. Передбачені законодавством та міжнародними нормативно-правовими актами принципи судочинства та гарантії дотримання прав учасників судового процесу передбачають, зокрема, обєктивність, рівність та змагальність сторін, які повинні забезпечуватися судом. Дотримання цих принципів є запорукою справедливого судового розгляду справи.

Вважає, що районним судом фактично було обмежено право доступу відповідача до правосуддя, яке останній реалізував через свого представника, а також право на подання доказів до суду, - принцип змагальності.

Також вказує на те, що відповідно до висновків експертного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди судового експерта ОСОБА_5, який наданий представником відповідача у додатках до апеляційної скарги, дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР та з технічної точки зору знаходяться у причинно-наслідковому звязку із дорожньо-транспортною пригодою. При цьому експерт зробив висновок про неможливість вирішити питання про наявність або відсутність порушення ПДР у діях водія ОСОБА_2 та їх причинно-наслідкового звязку із дорожньо-транспортною пригодою.

Наполягає на тому, що дорожньо-транспортна пригода трапилася внаслідок порушення правил дорожнього руху саме водієм автомобіля «Шкода» під керуванням водія ОСОБА_6.

Представник ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» надав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Спірні правовідносини врегульовуються нормами Цивільного кодексу України та нормами Закону України «Про страхування».

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний звязок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов'язанні (потерпіла) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов'язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» також передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до особи, яка винна у вчиненні шкоди, або страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Судом встановлено, що 20 листопада 2015 року близько 08 год. 50 хв. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ Део Т13110», д.нз. ВІ 222 ВЕ, в місті Полтава по вул. Половка, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_7, який зупинився попереду.

Внаслідок зіткнення автомобіль «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1, покотився вперед та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8, яка переходила проїзджу частину дороги по пішохідному переходу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, пішохід отримав тілесні ушкодження.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 19 жовтня 2016 року (справа №552/5620/16-п) ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у звязку зі спливом строку, визначеного ст. 38 КУпАП.

Також судом встановлено, що між ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» та ТОВ «Сингента» 21 листопада 2014 року укладений договір страхування №250501700.14, згідно до умов якого предметом страхування є майнові інтереси ТОВ «Сингента», повязані з володінням, користуванням та розпорядженням серед числа інших обєктів і транспортним засобом «Шкода», державний номер НОМЕР_1, який отримав механічні пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 20 листопада 2015 року.

Відповідно до страхового акту №135190 вказана вище дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком, внаслідок чого виплачено страхове відшкодування в розмірі 42103,63 гривні. Дана сума виплачена позивачем власнику транспортного засобу (страхувальнику) 08 грудня 2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що внаслідок дій відповідача ОСОБА_2 позивач ОСОБА_4 «АСК «ІНГО Україна» зазнав майнової шкоди в сумі 42103 гривні 63 копійки, яка підлягає відшкодуванню внаслідок переходу до позивача права вимоги особи, потерпілої у деліктному зобовязанні.

Апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1, 5, 6 ст. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, місцевий суд вірно встановив всі необхідні умови для покладення на відповідача цивільно - правової відповідальності за заподіяну шкоду.

Винність та протиправність дій відповідача в даній дорожньо-транспортній пригоді доказується постановою у справі про адміністративне правопорушення, наявні докази , які підтверджують розмір заподіяних збитків ( звіт субєкта оціночної діяльності від 07.12.2015 року та причинний зв'язок між діями відповідача та заподіяною шкодою .

Висновки місцевого суду про доведеність позовних вимог є вірними. Місцевим судом вірно застосовано норми матеріального права, що відповідає висновкам Касаційного цивільного суду в справі №521/16989/13-ц, Касаційного господарського суду у справі № 910/8982/17, постанова від 20.04.2018 року та правовим висновкам Великої палати Верховного суду у справі № 755/18006/15-ц (постанова від 04 липня 2018 року).

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи. Підстав для переоцінки доказів у справі апеляційним судом не встановлено.

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).,(Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи обєктивність та неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

У статті 6 Конвенції, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).

Суд першої інстанції у визначеному процесуальним законом порядку надав можливість безпосередньої участі відповідача та представника відповідача в судовому провадженні, та діяв в межах принципів цивільного судочинства, а саме: справедливого та ефективного захисту прав та інтересів осіб (учасників справи).

Повернення судом відзиву на позовну заяву та клопотання про призначення експертизи, подані в інтересах відповідача його представником ОСОБА_3, з тих підстав, що останній не надав доказів на підтвердження повноважень такого представництва, не можуть бути визнані такими, що порушують права відповідача, та як наслідок є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

У відповідності з вимогами п.4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

До місцевого суду, ні до суду апеляційної інстанції представником відповідача адвокатом ОСОБА_3 не було надано доказів представництва інтересів позивача в суді першої інстанції.

В звязку з чим висновки місцевого суду викладені в ухвалі від 17 січня 2019 року (а. с. 84) про повернення адвокату ОСОБА_3 подані за його підписом відзив на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи та про призначення у справі експертизи відповідають вимогам закону, принципам цивільного судочинства та забезпечують права усіх сторін процесу на справедливий суд.

Невиконання адвокатом вимог закону щодо підтвердження своїх повноважень на представництво сторони в місцевому суді не можна розцінювати як порушення права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справі «Буланов та Купчик проти України» від 09.12.2010 року, яке набуло статусу остаточного 09.03.2011 року ще раз вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов'язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), № 48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II). Крім того, Європейський суд з прав людини в своїй практиці, а саме: рішення від 13 травня 1980 року в справі «Артіко проти Італії» (п. 35), рішення від 30 травня 2013 року в справі «ОСОБА_9 проти України» (пункт 32), визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Згідно із частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Доводи апелянта та надані у їх підтвердження докази не спростовують встановленого судом факту винності відповідача ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді.

Такі висновки суду ґрунтуються на обставинах встановлених у постанові Київського районного суд м. Полтави від 19 жовтня 2016 року, яка має преюдиційне значення відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

До моменту звернення ОСОБА_4 «АСК «ІНГО України» з цим позовом відповідач ОСОБА_2 ніяким чином не намагався спростувати висновки щодо своєї винуватості, встановлені за результатами розгляду адміністративного провадження, у апеляційному порядку постанову суду не оскаржував.

На час постановлення місцевим судом рішення постанова у справі про адміністративне правопорушення скасована не була.

Наданий представником висновок судового експерта ОСОБА_5 судової авто-технічної експертизи №1 від 31 січня 2019 року оцінюється в сукупності з усіма доказами, що містяться в матеріалах справи.

Судовий експерт дійшов висновку, що в дорожній ситуації яка склалася на час скоєння ДТП водій автомобіля «Шкода Октавія» ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем під керуванням відповідача ОСОБА_2 шляхом виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Поряд з цим висновки експертизи не містять даних з приводу того, що в діях відповідача ОСОБА_2 відсутня вина у спричиненні ДТП, як і висновків з приводу спільної вини цих учасників дорожнього руху.

Крім того, вказаний доказ не може бути покладений в основу судового рішення, оскільки як зазначалося вище, при розгляді адміністративної справи за ст. 124 КПАП України суд вже оцінював дії відповідача ОСОБА_2 в даній дорожньо-транспортній пригоді, та вказаного висновку на час розгляду справи в місцевому суді не існувало.

Внаслідок неправомірних дій відповідача позивач зазнав майнової шкоди, яка полягала у виплаті страхового відшкодування ТОВ «Синтема» на підставі договору.

Оцінюючи доводи відповідача в частині розміру заподіяної шкоди, яка підлягає відшкодування, суд врахував наявний в матеріалах справи звіт про оцінку майна ( а. с. 13- 34), в тому числі і в частині визначення розміру збитків з врахуванням ПДВ.

Жодних належних доказів які б спростовували висновки даного звіту матеріали справи не містять.

Матеріали справи не містять жодних даних з приводу того чи була застрахована відповідальність ОСОБА_2 на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

У довідці про дорожньо-транспортну пригоду №76970188 (а.с. 10) також відсутні записи про наявність полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідачем на час скоєння ДТП.

Представник відповідача також не наводить жодних заперечень з приводу цього у апеляційній скарзі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до страхового акту №135190 від 01 грудня 2015 року за умовами договору страхування позивача з ТОВ «Сингента» на користь останнього підлягала виплаті та була виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 42103,63 гривні.

Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування..

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку про дотримання позивачем строків позовної давності, оскільки при суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування.

У відповідності з вимогами ч.6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами звязку.

Дорожньо транспортна пригоди сталася 20 листопада 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що поштою позовна заява до суду була надіслана 19 листопада 2018 року, в межах трирічного сороку позовної давності. ( а. с. 38)

З огляду на це, доводи апеляційної скарги не спростували висновки місцевого суду та не знайшли свого підтвердження в ході перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування Київського районного суду м. Полтави від 17 січня 2019 року.

Підстави для зміни розподілу рішення суду в частині судових витрат судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: С.Б. ОСОБА_10 Хіль