Справа № 372/3908/18
Провадження № 2-586/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.,

за участю секретаря Авсюкевич Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки у спільній власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки у спільній власності, посилаючись на те, що йому на праві спільної часткової власності належить 1/4 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , інша частина квартири належить відповідачам по ј кожному. Загальна площа квартири становить 68,95 кв.м. На даний час всі комунальні платежі по квартирі здійснює позивач за свій рахунок, спільний побут не ведеться. Позивач вказує, що з відповідачкою не можуть дійти згоди щодо участі її у сплаті комунальних послуг, у зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду з позовом про виділення частки в натурі.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 14 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити.

Відповідачі в підготовче судове засідання не з"явились про час слухання справи повідомлялись вчасно та належним чином, заяв, клопотань щодо розгляду справи до суду не надходило.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 17 квітня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити з урахуванням викладених позовних вимог. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

В судове засідання відповідачі не з`явились, повідомлялись вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про розгляд справи в їх відсутність до суду не надходило.

У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

При розгляді справи, судом встановлено, що 03 вересня 1994 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюбу, про що зроблено відповідний актовий запис № 182 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Від даного шлюбу у них народились діти син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с 8-9).

28 листопада 2018 року рішенням Обухівського районного суду шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Відповідно до технічного паспорту, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , розташована на 4-му поверсі 9-ти поверхового будинку та складається із 3 кімнат, житловою площею 41,7 кв.м, у тому числі 1-а-кімната- 17,4 кв.м., 2-га кімната - 12,8 кв.м., 3-тя кімната - 11,4 кв.м., кухня - 8,2 кв.м., ванна кімната - 2,6 кв. м., вбиральня - 0,9 кв.м., коридор - 12,4 кв.м., лоджія - 3,15 кв.м., загальна площа квартири - 68,95 кв.м. (а.с.10-12).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно позивачу належить ј частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , інша частина квартири належить по ј кожному з відповідачів по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 13).

Стаття 356 ЦК України передбачає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст.361 ЦК України встановлено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Виходячі з положень ст. 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Статтями 363, 367 ЦК України передбачено, що поділ (виділ частки) майна, що є об`єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників. Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку. Під час вирішення зазначених спорів суди повинні враховувати роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок». Зокрема, виходячи з положень ст. ст. 183, 367 ЦК України та роз`яснень, що містяться в п. 6 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі те, якщо при цьому можливо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

Також, як роз`яснив в своїй Постанові від 16.05.2018 року у справі №61-3510 св18 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду "Виходячи з аналізу змісту норм статтей 183, 358,364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна. Що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно не можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то, з урахуванням конкретних обставин, такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання не співмірної шкоди господарському призначенню майна.

В ході розгляду справи судом досліджено витяг Про показник опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України з Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 46 від 01.03.2018 року, відповідно до якого вартість спорудженого житла в Київській області становить 11149 грн.

Позивач просить виділити у володіння та користування кімнату № 3 , площею 11,4 кв.м., таким чином, частка позивача при виділенні в натурі приміщень якими фактично він користується є меншою за частку відповідачів, проте позивач не заперечує проти цього.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Небажання відповідачів надавати докази зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України.

Таким чином, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, які не були спростовані сторонами, з урахуванням встановлених судом обставин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 265, 268, 280-284 ЦПК України на підставі ст.15, 16, 183, 321, 356, 358, 364, 367, 380 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки у спільній власності - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 у володіння та користування, відповідно до технічного паспорту, кімнату № 5 площею 11,4 кв.м., в квартирі АДРЕСА_4 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Залишити у спільному користуванні та володінні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 приміщення відповідно до технічного паспорту, кухню №4 площею 8,2 к.м., ванну кімнату №2 площею 2,6 кв.м., вбиральню №3 площею 0,9 кв.м., коридор№1 площею 12,3 кв.м. в квартирі АДРЕСА_4 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 10.06.2019 року.

Суддя: О.Б. Тиханський