П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня2019 року м. Київ

Справа № 759/14871/18

Провадження: № 22-ц/824/7642/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар Глухенька М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Калмикова Олексія Вікторовича в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 13 березня 2019 року, постановлену під головуванням судді Петренко Н.О., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Світлани Тарасівни, Територіального сервісного центру МВС 8043 РСЦ МВС в м. Києві про визнання недійсними довіреності, договорів купівлі-продажу, повернення майна та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником транспортного засобу Тoуоta Land Cruiser Prado, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27.01.2011 року. Наприкінці серпня 2018 року їй стало відомо, що приватним нотаріусом Шевченко С.Т. посвідчено довіреність, за якою нібито вона уповноважує громадянина ОСОБА_4 представляти її інтереси з будь-яких питань, пов`язаних з експлуатацією, відчуженням, в тому числі, продажем автомобіля. На підставі зазначеної довіреності 12 липня 2018 року ОСОБА_4. продав автомобіль Тoуоta Land Cruiser Prado. ОСОБА_2 вказує, що посвідчена нотаріусом довіреність є підробленою, наміру продавати свій автомобіль вона не мала, а тому належний їй транспортний засіб вибув з її володіння незаконно.

24 вересня 2018 року ухвалою Святошинського районного суду міста Києва задоволено заяву про забезпечення позову.

Накладено арешт на автомобіль Тoуоta Land Cruiser Prado, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , останній власник ОСОБА_3

Відкрито провадження у даній справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

28 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з підстав відсутності підпису позивача на позовній заяві та на її копіях, які були надіслані відповідачам.

На виконання вищевказаної ухвали Калмиков О.В. в інтересах ОСОБА_2 подав до суду повторно позовну заяву за власним підписом, як повноважного представника позивача.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 13 березня 2019 року позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Не погодившись із таким судовим рішенням, Калмиков О.В. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що в примірнику позовної заяви, яка міститься в матеріалах справи в графі «Позивач ОСОБА_2 » мається рукописний напис, виконаний чорнилом синього кольору, який і є підписом позивача. Крім того, договором про надання правової допомоги, укладеним між ним, Калмиковим О.В. , та ОСОБА_2 , передбачено, що остання доручає останньому представляти її інтереси в судах, у всіх державних органах для захисту її прав та законних інтересів з будь-яких питань. Ордер на підтвердження його повноважень як адвоката був наданий суду разом із позовною заявою та не містить будь-яких застережень чи обмежень повноважень представника на вчинення дій. Отже, відповідно до ст.ст. 64,43,48, 49 ЦПК України він, адвокат Калмиков О.В., має право підписувати від імені позивача позовну заяву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Криштоф Р.С. в інтересах ОСОБА_3 зазначив, що із договору про надання правової допомоги не вбачається, що ОСОБА_2 наділяла Калмикова В.О. повноваженнями на підписання позовної заяви. Будь-які застереження чи обмеження, які зазначаються в ордері, визначаються самим адвокатом, а тому це не може бути підтвердженням дозволу позивача на підписання Калмиковим О.В . позовної заяви. Наявний в позовній заяві рукописний напис «підпис» не може бути підписом ОСОБА_2 , і не може свідчити про те, що це є її власноручним підписом.

В судовому засіданні Криштоф Р. С . в інтересах ОСОБА_3 заперечував проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно з п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Отже, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, які він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (далі - Закон) ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій (ч. 4 ст. 26 Закону).

Системний аналіз зазначених норм цивільного процесуального закону та Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» свідчить про те, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 4, 5, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України.

Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Залишаючи позовну заяву, подану Калмиковим О.В. від імені ОСОБА_2 , без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що її недоліки у встановлений ухвалою суду строк позивачем усунуті не були, оскільки адвокат позивача не мав права підпису позовної заяви.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи, 20 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко С.Т., Територіального сервісного центру МВС 8043 РСЦ МВС в м. Києві про визнання недійсними довіреності, договорів купівлі-продажу, повернення майна та зобов`язання вчинити дії разом із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Святошинського районного суду від 28 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху у зв`язку з відсутністю її підпису на позовній заяві та надано строк для усунення зазначених недоліків.

12 березня 2019 року Калмиков О.В. діючи в інтересах ОСОБА_2 на виконання вищевказаної ухвали подав до суду позовну заяву за власним підписом.

В додатках до позовної заяви містяться копія договору про надання правової допомоги, укладений між ОСОБА_2 та Калмиковим О.В. 26 серпня 2018 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та оригінал ордеру на підтвердження повноважень на представництво інтересів ОСОБА_2 в Святошинському районному суді м. Києва.

В ордері, виданому адвокату Калмикову О.В. відсутні будь-які обмеження повноважень, наданих йому клієнтом, а відтак Калмиков О.В. , представляючи інтереси ОСОБА_2 , мав повноваження на ведення справи в суді, здійснював їх від імені позивача. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії в ордері застережені не були, в тому числі, щодо повноважень на подання позовної заяви та її підпису.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що адвокат Калмиков О.В., діючи в інтересах позивача ОСОБА_2 , не мав права на вчинення такої процесуальної дії як підписання позовної заяви.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд, залишаючи без розгляду позовну заяву, порушив норми процесуального права, а тому ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 13 березня 2019 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Калмикова Олексія Вікторовича в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 13 березня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 травня 2019 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль