Ухвала

5 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 444/2314/17

провадження № 61-6342ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою адвокатом Деманджарою Ярославом Пилиповичем, на постанову Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Жовківської державної нотаріальної контори про визнання недійсною відмови від спадкування за заповітом та частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частку спадкового майна,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2019 року подана касаційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат Деманджара Я. П., на постанову Львівського апеляційного суду

від 12 лютого 2019 року, повний текст якої складено 22 лютого 2019 року.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України у касаційній скарзі повинно бути зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

У касаційній скарзі зазначено, що така подається до Верховного Суду України. Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Отже, у касаційній скарзі неправильно зазначено найменування суду, до якого вона подається.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

У касаційній скарзі не зазначено усіх учасників справи, а саме: Жовківську державну нотаріальну контору, її місцезнаходження, а також не надано для неї копії скарги та додані до неї матеріали, як це передбачено пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України.

За таких обставин до Верховного Суду необхідно подати уточнену касаційну скаргу з відповідними виправленнями, надавши копії цієї скарги та додані до неї матеріали відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

У даному позові ОСОБА_3 заявлено дві вимоги немайнового характеру

(про визнання недійсною відмови від спадкування за заповітом та частково недійсним свідоцтва про право на спадщину) і вимогу майнового характеру (про визнання права власності на частку спадкового майна).

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання позову, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового сбору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8 000 грн), а немайнового характеру -

0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн).

До касаційної скарги додано квитанцію від 22 березня 2019 року про сплату ОСОБА_1судового збору в розмірі 1 536 грн, що не відповідає встановленому законом.

Враховуючи вимоги касаційної скарги, за її подання виходячи лише із двох

позовних вимог немайнового характеру судовий збір підлягав сплаті у розмірі 2 560 грн (1 280(640*2)*200%).

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна. Ціна позову визначається на день подання позову і саме з такої ціни встановлюється розмір судового збору, що підлягає сплаті.

Судовий збір за подання касаційної скарги за позовну вимогу майнового характеру має сплачуватися заявником виходячи із вартості спірного майна:

1/3 частки будинку в АДРЕСА_1, загальна площа якого 163,5 кв. м., житлова площа 60,3 кв. м., і такої ж частки господарських будівель.

Подана касаційна скарга та зміст судових рішень не містять відомостей щодо ціни позову (вартості спірного майна) станом на день його подання, що унеможливлює визначення розміру судового збору щодо вимоги майнового характеру.

На підтвердження вартості спірного майна заявнику необхідно надати до суду належні докази (позовну заяву з визначеною ціною позову станом на день його

подання, ринкову вартістьмайна, його грошову оцінку, експертний висновок тощо), та доплатити відповідну суму судового збору і надати квитанцію про таку сплату.

Судовий збір у розмірі 640 грн сплачувався за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру у разі, якщо 1 відсоток ціни позову становив менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у розмірі 8 000 грн - якщо 1 відсоток ціни позову становив більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському районі/Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - НОМЕР_1, код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом Деманджарою Ярославом Пилиповичем, на постанову Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко