УХВАЛА

25.04.2019 року Провадження №2/425/404/19

Справа №425/1432/19

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі головуючої судді

ОСОБА_1 вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:Служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області про визначення місця проживання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

24 квітня 2019 року до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:Служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області про визначення місця проживання малолітньої дитини, в якій позивач просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, з нею - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно до ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, передбачено, що для розв'язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв'язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов'язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт.

У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Ключовим доказом у даній категорії справ є висновок органу опіки та піклування.

Тому, необхідною умовою до подачі позову до суду є звернення позивача до Органу опіки та піклування з метою отримання висновку щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Замість цього позивачем до позовної заяви долучено клопотання про витребування доказів, в якому вона просить витребувати зі Служби у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області висновок - щодо розв'язання спору про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ЦПК України у разі необхідності по позовної заяви додається клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Відповідно ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Позивач, відповідно до вимог ч. 3 ст. 177 ЦПК України та ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України не зазначила у клопотанні про вжиті нею заходи для отримання цих доказів самостійно, не надала докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання даних доказів.

Отже, позивачу необхідно надати висновок органу опіки та піклування або належним чином оформлену заяву про витребування доказів.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

За таких обставин відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України дана позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 84, 175, 177, 185 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області про визначення місця проживання малолітньої дитини - залишити без руху.

Надати позивачу семиденний строк для виправлення вказаних недоліків, який

відраховується з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись не поданою і повернута позивачеві. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Москаленко