АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/701/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 304090000 Чепурний О. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів: Новікова О.М., Храпка В.Д., Бондаренка С. І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 01 березня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Чепурного О.В., у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за розпискою, -

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що у відповідача виникла заборгованість за розпискою.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 07 жовтня 2017 року він під розписку позичив ОСОБА_3 гроші в сумі 3500 грн. та 500 доларів США, що за еквівалентом Національного Банку України станом на 18 січня 2018 року становить 14160,00 грн. У грудні 2017 року відповідач добровільно частково повернув йому боргу в сумі 8000,00 грн., проте останній безпідставно ухиляється від повернення решти суми боргу в сумі 9660,00 грн.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 01 березня 2019 року позовна заява задоволена повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошові кошти по договору позики від 07.10.2017 року у розмірі 9660,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 804,80 гривень.

Зокрема, сторонами визнається факт написання розписки, передавання вказаних у ній коштів, повернення відповідачем коштів у сумі 8000 грн., розписка відповідає вимогам закону, розрахунок суми заборгованості валюти позивачем проведено у відповідності її вартості на день подання позову.

Вважаючи вказані висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_4 передав йому 07.10.2017 року кошти на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачем. Щоб заспокоїти винуватця ДТП він того ж дня написав розписку, що поверне кошти після виплати вказаної суми збитків страховою компанією. Згідно даних ремонтної калькуляції № 4.17.373 від 23.09.2017 року вартість ремонту його автомобіля становить 11372,02 грн. При цьому не були враховані понесені ним додаткові витрати на транспортування пошкодженого автомобіля, витрат на пальне, неможливості тривалий час експлуатувати транспортний засіб та не був застосований коефіцієнт фізичного зносу складових частин і зменшена сума відшкодування на суму податку на додану вартість.

Страховою компанією ТВД «Експрес-Страхування» йому сплачено страхове відшкодування у сумі 8798,21 грн., що значно менше ніж завдані йому матеріальні збитки. І 8000 грн. 26.12.2017 року він повернув позивачу. Вказує, що ніякого договору позики він з ОСОБА_4 не укладав.

У зв'язку з викладеним ОСОБА_3 просить оскаржуване судове рішення скасувати, ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом пункту 1 частини другої ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов'язку в натурі.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що 07 жовтня 2017 року згідно розписки ОСОБА_3 зобов'язується повернути кошти в сумі 500 доларів США та 3500 грн., які йому надав винуватець ДТП ОСОБА_4, після виплати страхової компанії (а.с.3).

Відповідно до листа за № 741 від 13 лютого 2018 року ТДВ «Експрес Страхування» було визначено розмір матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 8798,21 грн. і згідно з платіжним дорученням № ЦО03605 від 19 грудня 2017 року його було перераховано (а.с.18).

26 грудня 2017 року відповідач ОСОБА_3 повернув позивачу 8000,00 грн.

Згідно з повідомленням від 26 січня 2018 року територіально відокремленого безбалансового відділення № 10023/018 філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» станом на 11.09.2017 року офіційний курс НБУ 100 доларів США становить 2607,2964 грн. (а.с.23).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 1046 та 1047 ЦК України розписка про отримання в борг грошових коштів по своїй суті є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, сторонами визнано та доведено факт написання розписки, отримання відповідачем вказаних у ній коштів та повернення ним позивачу 8000,00 грн.

За змістом розписки відповідач зобов'язувався повернути кошти після проведення виплати страховою компанією. Виплата страховою компанією відбулася.

Тому посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що згідно ремонтної калькуляції вартість ремонту його автомобіля становить 11372,02 грн., що не були враховані понесені ним додаткові витрати на транспортування пошкодженого автомобіля, витрати на пальне, неможливість тривалий час експлуатувати транспортний засіб та не застосування коефіцієнту фізичного зносу складових частин і зменшення суми відшкодування на розмір податку на додану вартість, не були обумовлені укладеним між сторонами договором і, відповідно, не можуть бути підставою для відмови у даному позові.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що за змістом розписки відповідач зобов'язаний повернути позивачу позику і він не позбавлений можливості відшкодувати збитки, що перебільшують витрати, пов'язані з ремонтом автомобіля, його транспортуванням у встановленому законом порядку.

Отже, переглядаючи справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що судом ухвалено законне та обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права і достатніх підстав для його скасування чи зміни не вбачає.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 01 березня 2019 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв'язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції, залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді